1775* Od. No?. Dec. 341 
den hårdafte Lava ^ utftåld for Svafvel - rok^ 
multnar på ganfka kärt tid til cn los jord- Min. 
flutfacs lårer val fynas nog vägad, men torde 
dock fortjena at upelda en obfervator til at fli- 
tigt följa naturen pä fpäret i denna vågen# 
Men Le Stup di Sant Germam bevifa ån nå- 
got mer. Forit tror jag^ at ingen kan långe 
leta efter Alun- jorden, når byggnaden år up- 
ford af Vulcaniflc TufF. Värmen intygar om^ 
nägon underjordifk eld pä detta ftället, och re- 
na Svaflets generation i cryftalliniOc form, uti 
lidorne af inncrfta och hetalle kamrarne, vilar 
defs upkomft* Svafvel- ängoma trånga fig ige* 
nom tuffen, och farvandla den i lera. Jag har 
funnit det) i ymnighet därinne, utan at vara 
Alunhaltig> men när denne färåndring fullkom* 
ligen år afgjord, forenar fig den ofverflodiga fy- 
tan med leran ^ och gor Alun. For denna theo* 
rie hafve vi at tacka värpERBER, och hon be- 
kräftas fuUkomligen i deffe Stuffe^ dar Alun fub- 
limeras pa ytan af bånkarne. 
Om fyran derefcer likafullt fortfar at drifva 
pl, lä händer, at Alun -fältet, ehuru rent det 
ock år, eller ler -jorden, ofverlaftas med fyra, 
och en concentrerad ren vitriol- fyra lägger fig 
pä ytan* Har äter ftenen tätt remnor eller eger 
några fma häligheter pä fidan, och värmen år 
ftarkare , tränger fig rena Syaflet fram i cry* 
ftallinifk form. Orlaken, h vårföre pa vifTa ftål* 
len fyran behäller fin förening med Phiogilloil , 
pä andra (fållen lemnar den, torde vara fvär at 
finna, om man ick<? vägar et fteg emot de an-» 
ta^ne^ men kan fie nog olåkra afEaiceCs- lagarna. 
For 
