Jan. FeÖ. Ivlaftr 
Fjata blifvit bcftrukna; at mellatiut låta dem va- 
Ira på hogdcf, hvareft man Ter Bpfkapen garna 
^ilja uppehålla fig den hetafle tiden på dagen, och 
aga at de flcre refor fä dricka , famt ftä hålft uti 
innahdc vatten, år funnit rått godt. Vil man , 
lä (jukdomen fporjes i gran{kapet5 hålla uti dem 
lågat Ättika, Pontak eller B rånvin , (med Mal- 
jirtl eller eljeft , ) jåmte Myr- och Granris lagen,' 
■ r det få mycket båttre , fäfom lafkande och 
mittan qvåfvande ; men at blanda dåruti Lin-^ 
|lier Bomolja, eller efter fedvanan gifva Bom* 
►Ijan enfam, har jag ej tunnit rådcligt, om ie* 
,:e vid tilftotande Oiarrhée, fä vicJa jäg fett, 
t fet Bofkap Inarare ftort Sn dea magra , öcli 
i)ljorna oka gallan. 
Åt om våren i Majo gifva BQfivapert n?got 
•arxerande i Myrlagen, hvartil fomliga här i Län- 
et nyttja Lycopodium clavatum på Finflca Va- 
ixenvafpat eller Huracanvarpaan , det ar åfveri 
;ödt, la vida de i tid affora gamla qvarlefVör af 
lakt vinter-foder, föm den foriedila vintéren nog 
llraånt vankade hårftådes, och ej annat kunna,' åH 
ka gallan och ilk difponera Kreaturen til rota^ 
ivaräf de vid tilftotande långfam och flark hettå 
tanna for rodfot eller denna ljukdotnen. Men at 
•ruka läxerande medel for friika Kreätilr, fedaii 
jukdomen blifvit gångbai*, det har jag flere fé- 
Dr obferverat vara fkadeligt. En gaf fin Håfl:^ 
3m var nog fet och gick i bete, där ijukdomen 
granfkapet var gångbar, lafom pi-^fefväti\^ i lod 
iepär Antimonii, löm laxerar, men i å ^ dagat 
fter var famma Haft både dod och nedgrafven, 
iifkont ban vid pulfrets ingihiing cj märktes det 
E min-* 
