1758. Jan. Febr Mait» 
iz:o Är det ej vittcrligt, at någon åoåt i 
fenna ljukdom/ 
12:0 Exacerberar fjukdomen, fom fagt år^ 
I ivart ar, (in vifTa tid, 
14:0 Kallas alla fpindlar af invanarne dar flå- 
I ies Tarantlar, hvaraf en otrolig myckenhet är, 
I bm åfven finnas hos ofsj men de veta icke dels 
jnindre at gora fkilnad pä den, fom fåges fororfa* 
;a dans- fju kan. 
Af dcffe omftändigheter tiUammans lagde^ 
ärcr vara klart, at Taranteln ej år orfakcn til 
lans-fjukan* Ty hvarfore foil hon icke pa fråm- 
jnandc och mansperfonernejicm arbeta ute pä mar- 
inen, dar han endaft fins, och hvarfore faller hoa 
(•ndaft på qvinfolken fom åro ilillafittjande uti hu« 
en der han intet fins? Vore Taranteln dertil or- 
akcn, hvarfore marktes icke denna Ijukan pa de 
lifrige orter, dar Tarantlar åfven hafva fina hem- 
rift? Hvarfore (kulle man icke åtminflone nagoa 
^ång mårka fjelfva ftygnet, på hvad del af krop- ' 
)en, når eller huru det fkedde? Hvarfore blifva 
eke barn och utgamle af honom ftuckne ? Och 
warfore behoFver man giffa til en orfak, fom har 
[ilt fSr liten grund, da man likväl kan finna tyd* 
igare fkål til fjukdomen. 
Jag får icke neka mojeligheten af et gift i 
Naturen, fom (kulle kunna åftadkomma en (lik 
/•erkan^ i fynnerhet om man gifverakt pådeunder- 
3ara och de fårfkildta Symptomet, fom upkomma 
2ftcr f årfkiidta djurs bett. Andre Symptomer vi* 
fa (ig efter Skaller-ormens, andre at Ammodytis^ 
mdrc af Naja$ , andre af vår Viperas och andre af 
