1758. Apn Maj. Jun. 75 
til Parallaxernas utfinnande, beftåmde han denna 
angelägna uddens råtta Geogtaphifta belägenhet, 
fom ak hårtils varit ovifs , til ej ringa vada for de 
Sjöfarande. Han måtte en Meridian-Grad, for 
at än närmare bekräfta den kunikap vi redan f åtc 
om Jordens ftorlck : och det fom bor landa ho- 
nom måft til heder, famt var förnam fta affigten 
med refan, han determinerade råtta ftållctaf I93f 
Stjernor på Södra Himmelen, fom tilforene varit 
ofåkre ledfagare for våra Oftlndie-farare (^), 
Til de Parallaclifka obfervationerna hafva de 
hemmavarande Aftronomer, hvar å fm ort, gjordt 
motfvarande. Jag har uti KongL Academiens 
Handlingar for år 17^5 jåmfort Hr. De laCaiL' 
LES och mina obfervationer på Planeten Mars, 
och dcraf fminit Solens Parallaxis i det närma fte. 
Nu vil jag jåmfora våra correfpondenta obferva- 
tioner pä Manen, at fe, huru nåra defs Parallaxis 
år träffad. Dock bor forft kårteligen förklaras ^ 
pä hvad grund följande uträkningar fig ftodja. 
Jag vil forfl och for mera tydlighet antaga, s.c 
Jorden år aldeles klot- rund. Låt dä Fig, i . ^ab. 
111^ foreftålla Jordens medelpunft: P, dcfs Norra, 
och p defs Södra Pol : PBf den Meridian-cirkel 
fom går igenom Stockholm ochCaput BonaeSpei,, 
hvilka orter ligga nåflan aldeles under famma Me- 
ridian: S utmärker Stockholm, C Gap. Emedan 
Stockholms Obfervatorium år beläget fi>gr. zim* 
zof. vid pafs Norr om iEquatoren, men det ftål- 
lec vid Cap, dar Herr De la Caille gjorde fina 
F 3 ob- 
KongL Franjka Vet, Acad, Handh for aren 1748, 
175-1 och 1752. 
