1758* Apr. Maj. Jun. 
innan de i det narmaftc fä deras fulla hogd, ma- 
He dårafblifva kärnfullare trån, iom fcdermera, 
når de tU ftorfta delen uttrångt hvarandra, til an- 
fenlig tjocklek kunna våxa, utan at hafva knapt 
fingers tjock yta» Om man ock litet ville under- 
hjelpa detta, medelft de nederfta gröna qviilar- 
nas forfiktiga affkårande efterhand , och lemnade 
dlenaft en tilräckelig krona ofverll , på farama 
fått, fom Naturen gordet, dar fom alla fordelar 
for en lådan hogtvåxande Furufkog {ammanftåm- 
maj tyckes följa, at man vunne båttre och med 
llorfta mojeliga kärna forfedda Furu- trän. De 
IkuUc ock dä bUfva minft qviftiga muti, hvilkec 
icke eller vore, en ringa formon. Äfven fom tvårt 
om,hvareflTall-ellerFuru-trån mycket gleft och 
uti fri luft få upvåxa, i fynnerhet uti en fet jord, 
och fåledes intet, eller mycket litet komma at 
ifrån fig käfta de nederfta qviftairna, utan behålla 
ftorfta delen til vida och ftora kronor, dår kom- 
ma de ock at beftä måft af bara yta och ganfka 
liten kårna 5 hviiket trå- flag, då det til tak eller 
vaggar uti byggnader användes, låtteligen fuper 
vattnet uti fig, och därigenom innom kärt tid 
forrutnar, 
Alla traflag , fom hafva imellan hvarje års 
faf- ringar iå täta och hårda mellan-våggar, at icke 
något vatten utur den ena ringen låtteligen kaa 
tränga fig, in uti den andra, och därjemte hafva 
en hårdnad faft, fom gor trädet tätare j de låra 
ock båftftå emot rota, hvaruti Eken tyckes of- 
yergä alla andra i Sverige växande träflag. 
Men fom näft Eken, vår Furu år et fortråf- 
feliga nyttigt llags tråd, hviiket vi aldraminft kun- 
G f ne 
