1758. Apr. Maj. Jun. 99 
ftickes tvårs och midt under Iglen, De ftållen, 
dar kläder tvättas , eller dar man annars otta rorer 
vattnet -r flranden , och hålft om på deffe ^Hål- 
len en hvit duk utbredes i vattnet och därofver 
nedkalhs något lefrad blod, lä famlas de fnart 
tilråckcligen^ 
§• 4. 
Uti dyaktige och fumpige kärnar och fml 
Sioar när intil ädalarna och varmare lands-bygden, 
finnas de åkta och gul- randige Iglar, tillika med 
de fvarta» Men långrc utåt kallare Skogs- tra6ter5 
fås endaft de fvarta Häll:- Jglar, hel fpmkota och 
magra» Ju fetare jordmon och varmare belägenhet 
Sjöarna aga 5 ju frodigare Iglar finnas der, I dem 
fom åro mera Fifk-rike, fås ej få dugliga och 
benägne at luga, fom uti FiCk-lofe. En del vat- 
ten äro kände fynnerligen for fina tjanftfärdiga 
Iglar, dar de blifvit vande at bita de fjuka, hvar-» 
de äfven fnarare infinna fig vid minfta palkan* 
de i vattnet. 
At defie kråk väl kunna fe på långt hållbar in- 
gen tvifvel ; men om de ock fä 1 åkert hora, kan ej 
lä vifst lågas. Man vii (luta om deras horfel deraf, 
at fä fnart man pafkar i vattnet, eller man fätter 
lig vid flranden och flår litet i vattnet och fmat* 
tar med tungan , famt ropar dem fram, fä famlas 
de flraxt til ilället, at bjuda ut fin tjenft. Men 
deras tjånilfårdighét torde fororfakas däraf, at 
hela folkhopar komma dit fom tidaft at låta aftap- 
pa bloden, dä Iglarna blifvit iä mycket mera blod* 
torftige och vane, at vid minila rorelfe franifläl* 
k fig. Vidfteppelig vana^ ej mindre trägen ån. 
Blod- 
