m6 i/jS- A pn Maj. Jun. 
§. 17. Landtmonens iitfeende och lynne lik- 
nar fuUkpmligen en ikårgärd , da backar och hog- 
der forcftålla holmar och fkår, Gtmt Åkrar, Än* 
gar och en del moflar med kårr liknas vid vatt- 
nens rum. 
Socknemarken befliår icke af ftora hogder och 
diiipa dalar , utan forenar makeligen defs afar 
och backar med defs flaccer och falt- Midt uppå 
år Socknen hogll och håller (ig derifrän til Söder 
och Norr. Om defTe lutningar fom gä til och 
jfrån Solen, voro ftorre ån hår, få (kulle det i §^ 
27 omtalte Landt - Climatet vila en mårkelig 
lliijaktighct innom denna Socken, 
§. 18. Vid Sicka Wuori pa Socknens Vå- 
llra fida inkommer den hogile Ifen, fom fåges 
vara fammanbunden med de höga Botoms kullar i 
Lappfjerds Socken, hvarifrån man tror at den i 
Höfdingedomets Geographie bekante landt -ryg- 
gen eller Manfelkå, fom år en naturlig (kilnad 
imellan Öfterbotten och tilftotande laqd(kaper^ 
tager fin början. Omkring Ridikangas fa en 
del vatten och dalar fin uprinnelfe, fom gå ige-» 
nom denna med Mallax och Nårpis Socken^ 
Socknens mindre afar hålla icke altid enahan- 
da (Iråckning, utan boga fig åt alla våderftrck. 
U ppå några af de(re afar och i fynnerhet på Etelå 
och Ridikangas liknar landtmonen fvallandc vå- 
gor på et (tort vatten. Pä och imellan äfarna 
åro b^ckarne (trodde hvilka merendels åro läng- 
flutte och ftenige. 
§• ip. Afar och backar utftaka flåtmarken, 
och Ikogen ä alla try framgifver fålten, Slåt« 
mar- 
