I7j8. Apr. Maj. Jun. iSj 
Ron om Magnetnälens ruhhnmg här^ 
rörande af Elektriciteten , 
Ingifvit af 
AND. WIKSTRÖM, 
Math. Leébor i Calmar, 
Nar jag den ^^ Maji fiftledit ar ville taga 
en Magnet-nål utur mitt kammar-fånfter, 
dår hon hade kommit at ftå några dagar i 
Sol-fkenet, markte jag at hon var aldeles rub- 
bad utur fin ratta Hållning och visning til Nor* 
den, hvaruti hon hade varit fatt. Emedan alt 
jårn i rummet var da i famma belägenhet emot 
nålen, fom tilforene, undrade jag i förllone myc- 
ket, hvaraf denna nålens rubbning kunnat föror- 
fakas, til defs jag af en händelfe kom at ftryka 
med fingret pä glafet, fom betåcker Adeffings- 
fodret, hvilket var hel varmt: dä markte jag, at 
nålen folgde fingrets rorelfer, hvaraf jag f6rllod> 
at nålens rubbning måfle hafva hårrort af glafets 
Eledricitet , fom af vårmen blifvit upvåckt^ Så 
fnart glafet blef kallt, kom nålen i fin råtta ilåll*: 
ning igen. 
Til at blifva iä mycket vifTare härom ^ fatte 
jag nälen med fin dofa uti en vifs fituation, och 
hoU dofan faft med den ena handen, men gned 
med fingret af andra handen på glafet* hvaraf: ef* 
ter en kärt flund, nålen började fvånga fram och 
tilbaka, lamt ymfom attraheras oeh repelleras af 
flafet. När jag uphorde at gnida glafet, blef 
Jälen fmäningom ifrån fin rubbning befriad och 
kom i fitl förra fkick. ^ 
- Der- 
