304 175^' Nov. Dec, 
det gårna och låmna endaft de grofvafte fljålkar, 
hvilka fedan nyttjas til (tro under bofkapen , hvar- 
af blir godfeL Det lilla forräd af ordinairt ho 
blandas däribland, fä långt det räcker^ Bofkapen 
får gå ut och dricka efter vanligheten, om det ej 
år alt for elakt vader 5 men defsutan vatnar han 
den hvar afton klockan p, ifrån den forfta Decem- 
ber til Martii månads flut, hvilket hjälper at tug- 
ga och fmälta denna torra födan. Vatnet båres m 
i tåhufen at blifva koldflagit, hvilket Lars An- 
DERsoN med råtta håller före vara en angelå- 
gen fak^ 
For vid pafs 20 år fedan (kafFade han fig af- 
vel af det ftorre Bofkaps-llaget, hvilket han fedan 
ftåndigt underhållit 5 fä at han, oaktadt det ma- 
gra fodret, har ftorre både kor och oxar, ån nå- 
gon af defs grannar: i anfeende hvar til, hans Bo- 
ftap ock altid vid forlålgningen vårderas högre. 
Han var den forfta Bonde i orten, fom (kaffade fig 
cn god afvels-bagge , til det förra grofva Fåra-fla- 
gets förbättrande, hvarmed fä lyckats, at feder- 
mera 84 fullgoda Afvels-baggar och 30 fullgoda 
Tackor blifvit ifrån hans lilla gård til nåftgrånlan- 
de focknar utfpridde. 
Den mannifka, fom år kråfligt upfodd, tvi- 
nar och dor bärt, når goda dagar uphoraj men 
Dalkarlen mår val af barkbröd och hafrekaka. 
Sä kan det ock vara med bofkapen. 
Man kunde tanka, at omnåmdc Lars An- 
derson bebor en fådesbordig gård och at han af 
början varit rik , emedan han vågat fådant forlokj 
men tvirt om: Han var en fattig drång och gifte 
