174^. Jän. Febn Mart* ^35; 
5,mcn(i9en ©tenfol mta tängt borta. S)en fom mcc 
4,af bet flaget pppar, bar fin bittelén ärligen fortient- 
$Dcn fdfrajle öntebning forbenfpulb tit ©tenfol 
ar, ndr man finner ligganbe jfifer. S ndgben af 21^ 
lunn^drcf f)ar man ocE mi)cfen anlebning til ©tenf o( / 
dnffént man albrig, fa m^cfet mig mettertigt dr, (d^ 
rer ftnna i (gnglanb eller annorlldbeé, ©tenfol oc6 
lunmalm l)marftalé om btvaranbra i en od^ famma iot^ 
beneé flo. 
S)orf bör /ag t (gnglanb od& Yorckfhire fet mdr^ 
fetigaprof afbéga Mineraliers ndra granfPap, fä af 
2((un oc6(Sfenfo!al(ena(l igenom en jlenmall eller Trou- 
ble n^arit atjlilbe. 
S)eraf ffuUe man (dtteligen faöa pa ben ei cbiöigci 
fanfan, at naturen dmnat ^tenfolen ti( 2((unti)drF5 
briftt)anbe, fafom bet tienligafte brdndet, cd) at i fol^ 
it beraf (fogarne äro att for able, at til 21lunfuibning 
ittåba^. 
3 Q:t}fiP(anb n?i(!e be for några 6å) femtie 2(r fe^ 
ban intet bn^ab (gtenfol n^ar. Hall i Saxen fofa^ 
be be fa (dnge falt meb web, til beg (Togarne åtgångna 
tDoro, bä be nébgabeé leta efter ©tenfol, ocb fungö 
bem ndra in til Wettin. Om fårfdberne giorbt bee 
famma, fä babe efterfommanberne fatt mer crfaf at 
tacfa bem f6r fPogarneé fparanbe. 
Sorutan be fpär, man af alun ccb ffifér fan baf^? 
m, ar ocPbet, at unberfofa be tDatn, fom fommci 
iitur bacfar öd) i bdlber, fdrbeleé i be lanb^orter bec 
©rabergéllrdcfttingar dro fdlf^nte. 
Sora fäbana njatn mt)cEen gul od&ta meb (tö/ font 
efter torfanbe oc& roftanbe ei mt)cfet opbrage^ af tna^ 
gneten^ fä bar mangob anlebning at féfa efrer©ten^: 
f oL 
CDlen fom ofta i gnglanb ^^drnmafm Wnéé bfanö 
@tenfo(ébmarfn)ert > fd bälla Marckfcheideme fot^ 
imU prof få( brt fdfrafte, bn^ilfet be ej beöer gdrtici 
3? iipta^Ä^ 
