26 1746* Januar. Februar. Mart. 
arbete, ånteligen hunnit komma pä dentaiikan, 
foga tilföiiStelig kunfkap i de flafta af dem 
torde finnas 5 iämt at den brifl, vi i vår Hushåll- 
ning kAnna , ej torde kunna criåttas genom omo- 
gen tillåmpning af de påfund och fordelar, fom 
mer i Söder och under en varmare himmel be- 
lagne länders inbyggare uptänckt, och hos fig 
ined mycken fromma i vårket ftålt ; Sä trodde 
jc!g ilraxt niig böra åndra mitt arbete. Men hu- 
ru eller hvart jag det vända fkulie , derom hade 
jag orlak at vara bckymmerfam. Ingen Låro- 
fniftare i defie ifycken fants i Riket , ingen vifte 
jag at begära räd och råttelie utaf. Större delen 
af de Lärda vifte den tiden ingen ting om nårings- 
fängen och de der til horande handteringar. För 
Hushållare åter och Handtvårkare var det et, fiiart 
fagt, otroligt nymäre 5 athöra, det de vetenfka- 
per , fom pä Hög-Scholar idkades eller idkas kun- 
na och böra, fkulle kunna blifva dem nyttiga, 
ochlånda ti! förkofran vid deras fiögder. Förfar- 
ne LandtmåLi talte emot hvarandra , och den e- 
na Soknens åkerbruks fått var ofta (kilt ifrån den 
nårtgråntländes gamia vana. Med et ord: föga 
underråttelle, men ingen vifshet, var at vinna» 
Den enda vågen jag derföre härvid trodde 
möjelig, var, at flitigt tilie och röna., huru Natu- 
ren fielfkrafdt handlar , och huru konfter efier 
niennifkans åtgörande fig derefter råtta bör. 
Straxt började jag med upmärkfamhet vilja på 
marken fe efter hvad mig förekom» Jag betrak- 
tade alt utan begrep , och utom de vanliga Sades- 
artenia kände jag intet af alt hvad jag äfkädade» 
