194 1746- J^^l- Augiift. Septemb, 
1'lKämma befkafFenheten , at flickan, ifrån Ja- 
nuarii mänad famma är, ei kunnat, utan larde- 
les flor pina och belvar, fvalja neder någon 
tunn och fiytande maf, läfbm miolk, dricka, 
vatn ^c. men der emot, utan mödo och mot- 
fiåTid, fä neder allehanda h§r'd och torr foda, 
rSfoni kiott, brod, ofl &c. 
Når ]ag nu noga examinerade denna faken, 
och efterfrågade, huru början varit til denna 
olägenheten; gaf bargskarlen mig den underrSt- 
teJfen, at i Januarii mänad, iamma Sr, begynte 
flickan, utan nägon annan foregängen liukdom, 
klaga öfver ömhet uti ivalget, i Tynnerhet dä 
hon fl<ulle dricka eller åta nSgon tunn mat; det 
hon altid gaf tilkånna med underliga grimacer 
och ömkelig åtbörd. 
Föråldrarne, fom fSdant märkte, trodde i 
början, at detta lä mycket mindre fkulle hafva 
något at betyda, fom flickan, vid det hon ät 
annan hSrd mal, ej låt mårka nägot motfiänd 
eller ivärrghet at fä den neden Når nu denna 
plågan dageiigen alt mer och mer tiltog, läm- 
nade flickan, Tä mycket mojeligit var, alla våtva- 
ror, och bod til, at hvarken dricka eller äta nå- 
gon tunn och flytande Ipis; men fom den här- 
da maten, och derpS följande törflen fordrade, 
at hon mäfle dricka, ty flvedde detta, hvar 
gäDg, med lä flor fvärighet och pina, at förål- 
drarne, icke utan flörfta enedomkan och forg, 
kunde le pä dottrens ömkeliga låte och Stborder, 
At nu nogare giora mig underrättad om 
denna liukdomens befkaffenhet, underlokte jag, 
om 
