1746. Jill. Auguft. Septemb. 217 
Herr Doélor Linn^us; huru fom min Rude- 
D»im pä Kongsholmen och gärden Elizabethsberg 
kallad, fvårmade af Iglar och Fyrfotor, hvilka 
utom*den ledfamheten de fororläkade, dS man 
(kulle draga Not, älven m^^fie vara Rudorne (ka- 
deliga, de dår eljcft uti denna Dammen öfver^ 
mättan val ville vaxa och trifvas; Han rådde mig- 
dä, ^t käfta falt i Dammen och det (kulle vift nog 
fordrifva dem, emedan aldrig Iglar och Fyrfo- 
tor trifvas i falt vatn. (*) Jag fölgde detta rådet, 
och fidft i September forledit är, lat kafra en fpan 
groft falt i förbemelte Damni , hvarpä aila Iglar 
och Fyriotor forfvunno, och nu nuflan pä Sr och 
dag, ingen enda Igel eller Fyrfot dc:rjflades fun-, 
nits. Hvareft de tagit vägen vet jag ej, men Ru- 
dorne trifvas och växa ännu båttre än tilförene, 
I och tyckes fädt en behageligare fmak, iedan de 
blifvit af med det otäcka följet. 
Således oiii man alenafi: låter famla faltet ut- 
af kött-och Fifke-tunnor i hushällen, lä kan man 
utan den ringafte omkoftnad fordrifva defle odiu- 
ren utur Fifke Dammar, ehuru flora de ock va-' 
rä måga, hälft jag aldrig förmodade, at en (ä liten ' 
del falt, i min Damm, fkuUe äftadkomma en lä 
fullkomlig god värkan. 
^ 
*) Herr Doélor Linn.^:us fade fig aga dår på en tiiforli- 
tclig experience, i det at Han rådt Doöor Jiiris Fick, (fom 
i fine Dammar i Upfala hade mycket men på fina riidor af 
vatn-odler eller fyrfotor) at fla dit falt, hvilket bemelte Do6t, 
Fick åfven vårkftålte med promt effeél och nytta; desiitan vet 
man, fade han, at når iglar fåtta fig på kroppen, falla de lått 
af få fnart man befi:anker dem med falt» 
