1746- Oftob. Nov. Decemb- 247 
jl^ana hufvud, fom naglnrne pä et klåde-råcke; 
derpS läggcs et tekt Läckte, hvilket gior, at ta- 
ket nedcrft blifver lagom tunt, fom annars (kulr 
!e ftreta ibm cn borfte. ! 
9* Hvareft man har ftarka väggar, kan det*- 
ta gä an; men vaggarne forvaras bart for flag- 
regn pä det fåttet, fom en del ftSndsperfoner 
och äfven Allmogen måft brukar i Gjongehårad 
och Blekinge ; nemligen, bielkarne lättas ej in i 
ftolparna med tappar, hvilka utanforc lörnaglas, 
Fig. I. E. utan med helt hufvud, Fig, ^ I flolt- 
pen giores en gaffel , och pä bielken en hals 
töm faller ned i gaffeln, och bielk-hufvudct blif- 
ver 1 aln längt, utan för ftolpen; (det vore än 
bättre , om hufvudct vore til en aln och mer 
utan ftolpen, ty ju ftörre takfoten blifver, ju min- 
dre (kammas väggarne af vätan-, i Lifland giå- 
rcs takfottcrne p5 uthus til 2 alnar och mer i- 
blandj. Pä deffa bielk-hufvud lägges fkunckbor- 
det, hvarpä dä ftSnd-raflet ftannar. Vil maa 
desutan pS hvar (parre flS taft, med goda v tums 
ipikar,en fkarf, eller lä kallad (kalck, föm räc 
ker ned til fkunckbordet, fä blifver taket ne- 
danför Lciden defto ftarkare. 
10. Länghalms kärfvarnc läggas fä tätt vid 
h varandra, fom taket fka! vara tiokt til. Ban- 
den lofas af och bortkaftas. Halmen jämnas ut, 
och tvärt öfvcr honom läggas Täcke -rafflar ^ 
hvilka äro ha(fle-k5ppar,(ä tiocka fom et finger. 
Sedan bindes raffilarna och tillika halmen faft, 
med vidjor, til läckten eller tvär-raflet 
TT« Tåckarc päftä, at intet (kal vara fegare 
och bättre til vidjor eller Tillingar, ån rod: vi« 
