270 1746- Oäoh. NoY. Decemb. 
blifva fiuka , nar nägot Qyinfolk kommer in i 
rummet i et vift tilftänd , jag hafver ej allena lätit 
dem komma in uti rummet, utan lätit dem hand- 
tera och fl^iöta Matkarna, likväl haiver jag fun- 
nit, at våra Qi^infolk, under lamma oniftändighe- 
ter fom de Franfka, ej åro Silkes Matkarne fä flia- 
deiiga, fom de fenare; de der, hvad det gemena 
folket angär, åro nog flufkige och orenliga* Men 
at dcfoni (kola {kota Matkarne, åro renliga om 
händerna, kroppen och klkler, är en fak fom 
intet fkadar , utan fiiarare gagneligit och nöd- 
vändigt, hålft Matkarne ingen elak ftank ock lukt 
tåla kunna. 
isä. §. Tecknen, hvärvid män mä kunna veta$ 
öm Silkes Matkarne åro fiuka eller ej, åro ganlka 
nödiga at hafva fig bekanta, och åro följande: 
neml. når de blifva mof k -^^ gula och ganfka myc- 
ket opbläfta , åro derjemte mer ån vanligit glånt- 
fande,f2mt fulla med blä jflickar. Dä rnäfte man 
fom fnaraft urfliilja dem i frän de öfriga, och låg* 
ga dem i et rum och läda for fig fielfva, eller fna- 
rare käfta bort dem ät honfen; iårdeles om jem- 
te de förra kännemärken iig ånnu deffe finna , at 
benen ovanligt fvulna och ytterfla åndan af de 
fammaär fvart, och en gul fuktighet under bu- 
ken och benen fig finner. Når det iS vida kom- 
mit, lä håller jag före, at alla medel, fom fä män- 
ge Auftorer forefkrifva, åro ganfka otilråckelige* 
at äterftålla dem, utan de åro däj aHenaft tienliga 
for honfen, de der mä ganfka väl af denna läckra 
födan. Det enda och båfta man kan giora år, at 
man fkiljer deffa fiuka Matksr ifrän de frifka, for- 
ån 
