2^2 1746- 'Odob. No v. Decemb. 
han velat förfoka^ om icke Silkes Matkar kunde 
födas med Ekelöf, hvilket den gode f adren fä- 
ger hafva tagit lag. Til at proiva detta, lamt för- 
töka, om icke Silkes Matkar afven kunde födas 
med löfven af Hägg, lat jag en ftor myckenhet 
Matkar, lä fnart dekommo utur fina Frö elier Egg, 
krypa pä både Ek och Hågglöf , föran de fädt luk- 
ten mindre fmaken af Mulibårs löfven; de lefde 
val i 4 a <r dygn pä förbemrte löf, utan at förtära 
det ringafte deraf , dogo ock omfider allciam- 
mans, men föran alla voro döda , tog jag den 
4 Junii tvenne Eklöf, hvarpä ännu en hop Mat- 
kar lefde, defle löf lade jag under en budia af 
vita Mullbärs löf fom ftod fram för et Ananas 
fkäp i fria luften i min Trägård. Et par dagar 
derefter, däjagutdelte fodret ät de Silkes Mat- 
kar, fom jag med hvita Mulbärs löf födde inne 
i hufet,fant jag,at några löf voro matkätne hvar- 
ofver jag mig högeligen förundrade , famt hvad 
kräk det vara kunde , Ibm fordrifladt lig at for-^ 
tåra Mulibårs löf, fom likväl af Skaparen fådt järn- 
bref; men omiider kom jag ihog de tvenne Eklöf 
med Silkes Matkar, fom jag hade lagt under be- 
melte Mulbärs bufl^a, gick fä firaxt dit och fant, 
at alla Matkarne krupit op pä bladen af buflcan , 
och der mädde ganfka väl , änfkönt famma mor- 
gon haft en ganfka häftig regnfkur; de äto, väx- 
te och togo faft mera til, ån dem jag födde med 
Mulbärs löf inne i hufet. Efter io:de dygnet, 
och fedan de fofvit fin förfta iömn, märkte jag 
bittida om morgonen , huru en myckenhet fog- 
lar hade famlat fig omkring bui^kan , ibm Ihappa- 
de bort ganfka mänga, jag lat dä flraxt giöra en 
Stel- 
