tm Im fallen MUt 141 
3 &mm fovdmmm SDJatten i abjliffitje <B&tt (x); ^»oraf 
lict er at formoiDe, fcen 5:)el maae ttnöeö i !)^orge. 3 <^lbm et 
t)en: @aa og i t>e fJeefte anfeeligc Curopccife, Slftatiilc o^MftP 
canj?e gfoter. IDg/ öen ligeleüe^, eftet- Gronovü ?8cretmng, 
f)|emme t Slmcvica, 6(i\?er fammc en S5e6oere af t)en {jede 
S)ei* er altfaA toel nep^e ttogen X'oM om, at }ci toore^ 2!)?rtffe, 
citt)|Ti0ttt t»ett ««/ efter De fleefte^ SSeretning, tffun ffal ftnbeö i 
gccrti'X^ant», tilforn, om iffe entnu, tittige ()ar »ccret i ^auti 
J^mfta Beil, fom abj^taige aaDre §ccrff=23ant»^ gtf^e, Jauer ffi^gt 
gloDerne; og tJeri fimten et I)e()ageHgere iDp()0ft)#et). ^Dtffet er 
kfienöt, at eitöeel gifFe fra ^ai)^ fornemmetig for Dere«? SifiPom^ 
tFt)t&, en Xit>{ang gjfre. S^i/ enöffimit Der fcerette^, at SKatten 
t)eti ^tfop Abfalon, eöet maafee fceb SÄunfene, i forDum Xit> 
^al tootre f)eiitet fra !Si)t>ff(anb, og fatt ©or^re ©^e; er Det Dog et) 
«nweUgt, at Den fe(ü fra .^avet er fommen Derlen igjennetn De 
^jaer, |t»ort)eD cmmeftte ©0er enDnu mcD ^ai^et ()a\?e 6amqr»etn, 
e>g ^iJilfe i De celDre XiDer ijau beeret Uwgt anfeeOgere enD De nu 
ere. ^Dg famme 93eff a|feu()eD jinDe^ og v>eD De f eefte %kUt, ^wti 
Den op^Oltier ftg. Kentmannus, i |itt SSeretlttltg til Gesner, og 
Sperlin^ius (y) ere De eeuefte |eg »eeD, fom meene, at Den tige faa» 
^ toe( op^oiDer ^g i falt fom f(crf!t SSanD. - 
^en er, fom befienDt, en 9tot)»Sif , og Det af Det graaDig^ 
1 fte ©lagö. ©elb ©jeDDen og Si&orren, nagtet ^fre^ hijaffe ^in> 
ncr, ere fnuDne af anfeeUg ©ti»rre(fe faat»ei i fmaa fom ftore ©o» 
rani?e 59?afferö ^119 (z); men alDrtg, faaint>t man ueeD, noge# 
ganD'^Dt)r; ^HffeDog, iuDtit 59Jenne|lPet fefD, efter Plinü, Gesne«, 
63 09 
(y) Sperling. Zoolog. Lib. 5, cap. 5. p. 404. 
liuo omnes. - 
