tan wu titfeltg Uent)e ltg. igr 
§. 28. 
(Bm af ginterne Uim ofte obermaatie UUn, mm Seifor 
Ute ttoget atfofute ucntc(tii Üfcct; at en <5t0i*retfe, fem y, Uim 
nmtdiQ Uhm, fom^ man falber Ut, fkm at f ec mtm mUt 
tmne gomt y =-7 cWer y =^ t»iffe tuenk UWvpf pafferer ogfaa 
for eet og t»et faimne, men er fcet bog iffe fiil&fommen. S)et ferfte 
fcetccgnet/ at y laDer albcleö af at vccre ti(, faafom i en Ellipii, 
• i^tior ay^' = abx — bx^, og t^erc tTige, maa y Um ITet uigctt/ faa 
fnart x = a, men et abfoUtte intet ^iut alMg Det, fom flnlfe f)ee'- 
tse «entiefig Höet. 5)efimot) i bct foregaaen&e^^€,tem|)eI af Hyper- 
bolen i^euf0ft tü ftne Afymptoter, t)))pv y^T/ Der fom x tooj;er ti( 
noget oDermaaUe ftort 00, Uim y = '^, men t>ette v>it juft ftge at 
y albrig Uim- noget a&fohite intet; t(n t>en trunnne £inie fan iffe 
nogenftnöe fuftfommen tote fammen meö ftn Afymptote, men |o 
fterre x 6U»er, jo mcre nctrmcr ten ftg tertif, og |o minore Uim 
y, men ^i^erfen y eöer x fcUtoer teruet) noget atfofute uenbeligt. 
§. 29. 
5Cnl5re Symptomata, fom ginier fan faae, faafom af D<cre 
cufpidatffi, at t)atoe punfta contrarii flexus, |!0rfte og mint)fte or- 
dinatas, giDer (ige faa UM ©nmö ttt at ftatuere noget al^foCute iten- 
beiigt, enbog bet i biffe Silfccftie Cienber o\5eraft, at fnart difFeren- 
tiaie af X, fimt af y UiMt mtm «enbettg ftort efler «ent»e(ig Übet 
5lt nogen af tcm i ftg feto iffe fan vctre nent>e(ig, fiar U alt feet 
(§. 19. 14.) men iffe engang bere!3inb6t)rt)e^§or()oft), fom f»erfee^ 
paa, gitoer oö idee om noget nentefigt Xaf, eHer ©t^rreffe; ti)i 
()i>or fom klft M ffeer, at i tet UUnjt, fom inifer Vorholtet mef- 
(em dx og dy efler ddy, ktegneö at ten eene (Starreffe laber af 
at Mre, ber falber ben tjm tit 0 og altfaa op^arer alt S'"?t^ofJ> 
meftem bem (§. 15. 26. 27. 28.) ba ben anben, fom tffe 6feer = o> 
i toiffe üD^aaber foranbrer ftn ?Ratnr og Uim Aflymptote cfTec 
Tangent. 
3 3 §'3^. 
