223 
Dm 
0. F. MÜLLER. 
SJccö m antien Eeilig^et f)w leg f^gt at gwte ^afutforfFemr 
«JV^ opmoerffom paa «Sfalntmges;, fomci-e j¥iu{te i S)i)rcnc^ 
Snbboföe. §01' at opnaae t)ette 5)ar öet fotnemmeligen ti0t>Denliigt, 
at fcefti'i&e og igicnbrite tm ^t>er^aant> tagente SoiDom, at te 
Orme, fom ftnbes? i De mennej^cfige og i)t)ni|?c 2egcmciv fjmtmä 
X)pxinMfc ntm fra, ifccv af 93ant)et. g^eppe toilDe Dette funne 
f^itpmUhtc^aa^c, cnt) toet> at unDcrfege De SSanDe, fm ^H(fe 
t)e funt»e fomme tnb 1 2)t)tene: beb twpe at feef^riue t»e iDrme, fom 
lebe i ?3ant)ette, og t»eb paa ni)e at eyamtnere De t De Di)nt¥e gege» 
mer forefornmenDe Csrnt-Slrter. j^uaD jeg ^eti {)ai* uDrettet, o$ 
tpot mange £)pDagelfer Dette gotetagenDe Ijm fotanDIeDiget, er t 
{ntite ©frtfter (agt foi* S^agen. SllDrig fanDt leg uDenfor ^i)mu$ 
gegemcK fmaa eUer fröre «Spo^Dme, ^ccnDe(=£)i-me/ effer De m;e 
Äfic()uciDer, faa UDet fom De befienDte J^aarc^^Iynbc»:, ei ijiüet 
Fafcioia inteftinalis, men ttof af auDte ßrme^Sirter, enDog De, fom 
ftore ^rtatiu-fort^ere uDen ttlfttccffeUg ^pmcctffom^eD ^abe anfeet 
for Diffe ftDfte. 
3 mit ©frift »Ott VOnvmm bcs fuffen utt5 (äl$t0ett VO^e» 
fem f. 146 0efienDtgiotDe leg, at 3Pteune i Det feDe og i Det fafte 
IßanD v»afe fotffteöige fra Saate-^ften eöet Saare-gfi^nDeten, og 
fgtte Det i %mi, at D?mte nogenjtuDe wx fwtDen i ^atiDet, ftbor» 
fxa 
