(Gadus Raninus.) 
B R U N N I C H. 
©efflat) auDen&ci' tU S'CCtserneiantJetö fJlpttc, faa meget 
faaöant t>e& famtefce Mtctftet fcefobre^, faa fror Uim min ^ot- 
iwijeife og ^^vt, mat toortfeigc mig ^re^ Stgtpaagii^enfjeb til at 
^0re paa U ^ptiagdfer, fom jeg nU ^<xim\danM0 ?Ratwr()ifti> 
rie ()a\)er Seit £pf cfteri^aan!?en at forelafe, ij'oüU öltit» fFal «09* 
agtigen 6t)ggeö paa tttforlaBettge 3«gttagetfer. 
S)cnne gitl, ()Dt^ ^^elTrtoetfe og Segntitgcr Jeg i :Sag ^av teft 
5S*re at fremfo^gge fci* @e(tTa&et f)at jeg fori)«! paa gat-üt 6e|?re'- 
uct iMantJt t»c ©amiinger, foin i)inf}0H til Unteerfitetetö SRaturaT- 
S;()eatcr, l)üoraf mUd \mh fmfu |lal tonmc for gi)fet. !D?eu ta 
fauune ^if¥ i fciffe ^age er tragt nüg faaleDcö foi» Un «Dciige» 
tar ^ffet traeffem ©ia^ffanb og.@faane, faa at jeg berefter fmU 
erl)Dlöe en ttoöaatig Segnmg, fjoföt jeg ijcnue faa UM fcefietttte 
§-iff \)ceri5 at frenilccgge for Dette S3xt»enilab^ (Se(|la5. 
^en er iffe alkle^ «fcefientt for he npere ?(^atutiPt)nt)ige; 
Linne er teit forfre fem ()ar aiifort tcn tog nj f^reni) i ben lote 
Ut)ga\je af t)an^ ^ftatiir-ßeffem og Pen i ten anten Utgai^e af 
Fauna Svecica, paa ^Dilfe ©tccfcer (jan intkfatter fccne ^ee(c 5öe» 
^riuelfe i Kogfe faae ufiUtsftofnöige og tiltseefe" luigtige Ör^, Blen- 
^02 
nms 
