^(mueit og förn&erne bei* ijmßf mm üigen antre; SCstnern af 
e9?fi3cI6uu^ opftaaei' fem ^onitf 03 taler i ^;0nt»emc^ ?Rai)n: f)au 
ftger tü ^iwn : ?öi ()aDe t)ai5t big fia f'0i}ligen f ier , at H qme tig 
iSfla^t tu at (^tU £01^ 0% Sanöärett; nu er t>et t^or ^ilüe og 
f8,enDerixeö 6amti)ffe, at tu ifal öolöe hm 2o'o, l)i*il£en t)it fatte 
.cö()€r paa gcoftetinget, 0g böügütDi i^^fctcge — mm in{ butsct 
iffe, iia t)au w ^0ut»er faalebe^ U\Jntut, at in tilftok gaac fi*a 
t)ig, og tage oö en ani)en ^onge. S^ctte fremmei* alUk$ oecreenö 
jueö anbre @fi*t&entei*cö löeretninaei': fom ?Kem&ert^, tiaai* fian 
ftget, at at 6tat0"f)aubc( De @mx^k afgfort^ö ^eö golfetö 
(Bmtt)th, nun ü) Mt> ^ongcnö 53Jagt (a); og UgeleDe^ btbnei* 
Sibam af Bremen ; met) XiUccg/ at De bei* fcoetsc i ßaubet; iwar te 
ti; Dave unter ^rig^famn, t»a alle ijilbe t^a're Hge (b). man 
f}a'oc et ftafäqt ^ebus" enbitU/ t)a i^abfö' M fjo^ <Bmm, i%m 
t>iuf af ©öerrtg, ba C)an fcleb nett til at give fin S)after tif ^luf 
teit tVjttc af 5lorge, ftger.* at 6i^eringöi^onger ftebfe C)abe tatet jtg 
taatsc af ^enterite t aft, ^Mt ttffe toiCte ^a5>e frem. 
S5et fan if^e f)a'oe ^ccgt, at man inl IjenteBe'oifcr mob tennc 
lOJetting fra antre miCteJalDerenö %cit, ijtM £e(rii^ariffofi-atftet 
fnarttgere ble'o intf0rt/ eHerf)toor ^$%im\hthet ere intfattue, f)tiüU 
ijau gtuet en Claffe af !9?enmfler i ©taten ^pperlig^^t fremfor 
antre. Stommerne ^aDte beeret J^errer t ©aUi^n: efter tem Um 
granferne M, og J^^at unter at tiffe BnjminismU ^rigere tiU 
toge ftg ^ppntiqljch cm £antet^ egne. S^et ter er fagt om (BaU 
Um, f an og ftge^ om föritamtien, ()tii(fet tiere ent eengang imattt 
t>e>i)i ftg unter fremmet jg)erret0mme. 3 Germanien f&ltk og faa^ 
tan untevtDingente S!)?agt, efterat ^ranferne Düte hkm( te fter» 
lefte 
(a) Vita Ansgar, apud Sveones moris eft, ut qvod cunqve negotium publicum mag^iii 
populi unanimi voluntate , qvam in Regts confiftat poteftate. 
(b) Rift. Eccl. cap. Populi Syionum Reges habent ex genere antiqvo; qvorum tamea 
vis pendet in populi fententia — itaqve domi pares efle gaudent (fc. incolie regionis^. 
Conf. Vilde hifl:. pragm. cap, 3, Secl. 2, 28* ubi hsi fententia defeuditur coiitia 
Loccenium 6c Lundium. 
