44 S. ^e fft il?e!fe 
um, at tiogen gof&eel fan tjeute^ bcwf poa m Xiit, man Im 
Ixxt üt fam ^uxpin paa fangt kttm ^mUt, fem tcficuDt er. 
Söjan fan iffe l)eaa- imtsrc ot^ef, ot r)e ©amfeö ^m-pitiv öer (igektseö 
tfcu tagen af @neg(e, falU faa t>^r og foiKHiiv ftt>cn bette ©(agö 
€itatttre gii^e faa Citiet af ftg. 3 hm JpeufeeitCe er M og, jeg 
fl0t)e^ at u&giv)e tsitne MflniMmf f)m megen Umage t)ettentii)ar 
fcftet mtg, for mere niricufe entnpttig, at j?ge, faa (ooige jeg efter 
6c?t>tJane Dil maalc M npttige aüene efter tiet, fom ftra.r gi^er 
noget t jungen. 83ctantfte jeg terimot», ijUlfcn ganöffe ituentet 
gelitte i fxn Ziih (ofte iffe ferenb Ktnge efter) Um tmim af De 
aUermintifte ^|?t>agelfer i Naturen, og ()Dor itmtftefig cii Sft*^»^«^ 
er at ftutiere i ?Ratttreit^ ?öog, naar man ^ar faa föcger 
at icere nogct af, og Dog enfer öeö (Stnöet^ S)ncfe(fe at oi^er» 
i>inte nis?t)fommelige (gniftebe' Sorretninger, at forglenntie §3ert>cn^ 
{Daarligf}ctier/ og I et 2ant, ^wr faa ftiibere, at giere noget, f)Wt 
iitit M ent> er, ti( 93ilcnt^abcrneö §rcnit?ert, fca Holter jeg niig 
terettiget tit at tomme langt anberlcbeö terom. 3cg (lar ta i 
fcet minöfte Mut mjttiq for niig feb, og fan ^aa&e at giere bem, 
ler ^av>e ©mag i ©tiiDeringer, et ©fagi? ufDlbig gornepeffe ter» 
met>, f)i?i(5 97i)tte og gor««tcti()eD «Sen min Crtnbrtng tilftaaee af 
a«e fornnftige. 
5)enne fSetragtning t»ar meget kqmn tit at jlutfe en Mf' 
^atiHtng meö, fom atterete er ti{v»oyet om gormoSning, tpU jeg 
tffe ^a'oU enönu en §fnma;rfmng it tiilcegge, fom ItgefcDeö fan 
regnet ti( bct cimenfe ©iagö, og teftaaer tcri; at SScegten af Den» 
«e Sarve iffe er lige ftor nKe Jtimer paa ^agen, t)mi tcn maa« 
i¥ee 
