tri eit BMt^y^iftotie. 
371 
ttoÜQ feiger Svaningiom (a), er ttkminhte imoö Deii" 
ite Slnott^mn^i (b). S)a ■Derüitot) ^t. Baron Hoiberg etilctm 
tm for en goD gorot^iimg (c); og f Den galD tager S}JaDame 
Sigbrits pattU. %otht M Vttu mmXanUtt ha faa liiüf 
fom mi mu %iha fan UcfaBc @fol^2)ifl:iplerö Siggeri, 
Ja ©tipen&ta i De flcfie©foler alt mm 09 itiere ere ti(t)0|:ne; 
©aa iticget fpneö mtg man (iinU tja)>e Slarfag 1 ^Itte 
Der at fee igteimein gingre fcermeö og toferere Det, Da ©ti- 
penDla Mre faa eg ttitge. ©eöaarfag jeg 0% fiiiDer ; at |am* 
gorotDmng i>eD felgenDe ^$i)loUiQe .f onger^l feuere 2m 
n foraiiDret/ Ipomu feg maaflee en anMi ©ang fiaer 2et)^ 
!l9()eD at taU. D% IpOt m(De Den ftore M. Hans Taufen 
kommet frem, Detfom f)an itte f)aDDe f imDet fegt fit Dp¥lh 
Wh at Itiinge for ^mc {d)l pMh hilhe Der \)e( t^au Umt 
af D. Mort, Borup, mit l%m ittc tjüi^ht Uwlpü ftg frem DeD 
famme 5}JiDDef? Stipem cciligebat velgo, ^eDer Det om 
i^am i {)anö forommelDte Vita, at jeg ifk ilal tale om man- 
öe anDre|!er^. 
Hmt hm m faafebei; at Den lunbe i^affe 6am. ©a ^äh nu fprisüete ^iofen up, faatiC 
iihi en golö en fiox Jpdb mr^nUt ^nlb, pilkt l^an (Ira): fragte til ^Difoge^eti, VMb hm €iv 
f [gering, at ilfe Hl£)e poffer^ for , mcn gicrne fetjeve fra fiij, t»at) |an faa ufome^ 
ijemlig i*av lömmet üt)er. ^DsfogDai baD f)am iffim Be^olöe, l&tjßi) £it)!f^n IjaDbe ßft)?t Jam 
i ^mHxm, 0g ani^cntje tcttiijtt ®am. ^'oiM Jan og giort)?, og bers?^ foilfatte |me @l'a' 
(a) *J)an faltsC^ öftfor af Svaningio Juniore in Prolegom. Ciiroiiol. Dan. Secl. 6« SvaningitiS 
(b) Meurs Hift. Clir. 3. p. 68 & 69. Ufu introductum fuerat inde ä Religionis Chriftisn« 
apud Danos inchoatge primo tempore , ut tenuiorum filii , qvi in ludiim lircerariiim-, 
cepto diidum more viclum fibi orriatim conqvirentes, cum Sigbrita nullo modo ferre 
poffetj fures effe omnes ciimitat & fub Togis furta fua occuitare, ac nifi ocyus ad 
Cc) ©flttjte ^iffar. T. 2. p. 49. 50. 
(d) Rons Biogr. Tauf. p. 3. 
