173 
cr (janet t>e ©ycnffc 6ci5rc cnb os, uanfeet t)e Hgcfaa om6i}(](]efigctt, fom vi' 
^Atøc føk)t at bevare o{] cpli}fc Deucs c?tt)i*c So^c. Æ)]an maac cKcrd iffe tcenfe^ 
at t>et Cl* førjl t «orc cKcu i De fcencre "SiDci', ©pro,(]cj5 jo (a*n(]ci'e jo mcere fitta« 
gcntie goran^l*iu(] f^ar qiort t)et fna van(lPc(ii]t for o6; at fatte ot^ int)fce ?&2e^ 
ntni]en af gamle ^oi>e6 Dvt) ocj *lalcmaal?cr. jDcrme 5>anffcligr;et) er f;oi$ 
cé mci]ct c^(^re, Oi] reiiicrebe, fom SfnC^CV (Ifier, o\?cralt i OJiiDDclafbcrciu 
9}iau forftoD ^merfcn ©profet eder ^oycue. Uft)nbi(]&cD i &ct (]amle 1Danj¥e 
(Spro^i f^iorDe Dvcrfættclfer ferusbt'te; mcu bet er Ui at jTutte, l^uormcget \?ore 
8owe |)av>e tenjet> maatret Iit>e (e). 
Itl t)ctte ^anbené UbjTc^cnbe fan mm, ubctt at trcsbe ©anb^cbcn foc 
ncer, føie bettc, at 3)l«R}]ben6 llfi)nbic|(peb i Det celbre l?0':fpro,a i yort X)anllPe 
og fKorjfc Ølovbeii iffe jlefbetr f;ar Dcsret ccn af be mfuigp^' ''^farfager, fom f)atte 
foranlcbigct cn ni> Coi^qtyning , ()t)ori?eb ^otienc6 gamle 'Scrminotogie, ber t\i 
t)en *iliib attcrebe^ar wmt og ufovflaacHg, er ^le\>et enten o\)cifat, cHcr omi 
ffre\?en meb anbre mere befienbte Drb og Ubtn^f , og bet paa mange ©teber, 
tiben at foranbre 8otjcneø 3"b|)o{b, 3 gortaten til ben i^ngre, eller ^ong 
(2rifé ©iellanbfpe Cot), flaaer i et gammelt ^ftlfri^jt, jeg ^av)er, 6(anbt anbef, 
at beri cre mange afF deDanfche wforftandigeOrd omuende til lin rette 
merchelfe och wndflandelfe. »^er^eb ftgte^ uben til be gamle Drb, 
ter flaac i ^ong SSalbemar ben Iflcø, og maajJee anbre dbre Éiellanbj¥e 
8o\?e, fom i be ntjere erc foranbrebe. 
2tt bette og ^at »ceret 3)]ebaarfag til ben pore deformation i be OTorfPe 
itUf ber i bet i3be ^ar^mnbrebe 6le^ foretaget af ^ong Sllagnué ^ascn- 
fen^ f'^i^' berfore fil "Sifnaion af gaga^ceter, fan flarligen feeé af kongens 
egne Drb, angaaenbe be gamle Olorffe 8oy)e: oc pvl hafum Ver nu 
wm ridir idulegha fkodat hana; oc lizt ofs, fem alivida mætte med 
færrom ordom fulian orfkurd gera , |>ar fem hon talar ådur goyfe- 
långht um; Enn fumiim ftadum pyrfti hon fannlegha tillaughu, par 
fem hværghi var ådur liofari, en marghir Jjurftu, peir er fakunnir 
wåro. S)iffc Di'b (laae igortalen til S3ør9^artin9é 9?r)e i^aucj/ givae af 
ewenmctbte ^Konge 1273/ og tillige i gortalcn til be 3 anbre 9^ro\3incial^ So^^e 
<if famme ^onge, nemlig gibftt^iatingév g^'ojTeniigé^ og ©uletin^é £ot)erie, 
^vor 
