T. Om bet gamle 5?orl)i|Pc £ot>fpvo9* 
S3c( CC ^enlUempt^ fiMtt tbi^cnf^ct) i ticn «fbre Sotttcetc fait fovvotbe, ^oU 
iffc mecf at Ocfn^v^/ hci'oc Cantict^ Sove ajfa^te^c i ct Sprot], foai af De 
fic\y, faavibÉ cn&wci*bet 6e^eyer, faniccfcsof] forjlaacø, faa Det funbc yel fi}ncd, 
nt Den Der nu mKe paatage jtg Den Umaiie^ at ti'c?ffe no^fe formulDcDe ubvui 
^cIiy]eOrD frem af Det 93]ørfe, fem faa(«nge (^atiec om6i)Uct Dem, qioiDe 9>erDen 
omtrent lu}c (!or ^teneftc, fom Den, Der optaf^ei* joiDijicmte oc^ vuftfortccrcDe ©tum^ 
piv af 5orfceDrene6 ©ocerDe, ^rpnjcr, cUcr auDct Deelif^ei at De toc\ fom ct 
@c?rft}n fuuDe prpDe en Oxarttetfamlinc}, oi] i Det minbfle fcrevifc<5 o(\ founøie(S(^ 
fPere af Det @fai]6 OlDfager. ?D^en er Det faa, fom fpiae 9]U'nD f;at)e troet, 
ot mon forgiewetJ fø^er, at faac et Ocftcmt 0*3 ti)Deli(]t "23ci]reb om De nu i^icl^ 
DenDe 2o\)e6 inDer(i.i]e o() oprinDeli^ie "SKcenini} , uDcn at qaae til Dercg ^tlDer, 
0(] for at funne bcnijtte 06 af Difife, noDvcnDiqen maae v«re 6efienDte meD 
Det gamle iJo\)fproi3, faa forticntc \)e( iffe Dcrcé ^(rOeiDe at mi^fienDes^, fom, 
for at tav3e Det ?0^erfe fra tjore gamle Sove, Der gier Dem for 06 faa utifgcju« 
gcligc, funne og vilfe meDDele en grunDet og tifjlrceffelig ^unDfPaS om De for* 
celDeDe DtD^ og ^alemaaDers ^ett)Dning og DprinDelfe, ^ooraf faa mange fo« 
tefomme i De cclDre Sove; ifcer De DrDe og SalemaaDerd, fem Deef3 ^iDinDtU 
of anDre enten iffe, eller Dog urigtig og utiljlrofffcllg yare forffareDe; Deel$ 
faaDanne, fom, ffiønt Dc gamle DrD felv for lang "iiiD flDen erc fcmne af 
55mg og forglemte, Dog i Dereé "Scmerfelfe ere tilovers. Da Den ^ing, De 
forDum ^^etegneDe, yirfeligen forefommer i De Sove, Der forpligte vore *5iDer, 
|vor Deres gamle ^egreO unDer cn nt), enfelt eller omjlPcivenDe, Qjenævnelfe 
cnDnu ligger jlPiult* %\i (Tig en Oplpening meener jeg, tji, uagtet Offerfené 
og anDrc6 berømmelige gliiD, iffe enDnu ere ganfPc utroengcnDe. ^InDre, fom 
Dertil maatte ^ave mere SiiD og JfnDjlgter, til Opmuntring, vil jeg Da ^er 
prøve paa, at opli^fe De OrD Hemfærth og Tilgave, ^vilfe forefomme i 
^ore gamle Sove i en ^emerfelfe, fom iffe er alminDelig* 
Dver&oveDet fan De DrD i Soven, fom formeDcljl Dere6 U6rug og QSl^e fafDe 
08 nu vanf^elige at forflaae, 6rtngeeunDer tvenDe-^laflfcr* "Jil Den førjle ^cnfø* 
ver jegDem, (^vis^emerfelfe vi iffe fan fajlfcette, forDivi iffeviiDe, og, om vi enD 
t)iDfte, maafPee iffe funDe forflare Det DrD, hvorfra Det 6ør feenlcDeg, eller ^vormeD 
Det er fammenfat. ©om £jrempler ^erpaa fan man vel anfce DrDene Nokke- 
frue, Unninghæ, Gylvin, Omel, cnDeel anDre; t&i man be&øver fun 
at 
