^797^ Febr. Man. 57 
-famma punkt. Newton var den forfia, fom 
i fma Principia framftålde en almån vink til 
dylika Problemers uplosning. Men utom det, 
at han ofveralt varit nog mycket tilgifven lä- 
ran om grånforne for flor heters förhållande, 
hvilka ouphorligen minfl<as och fluthgen for- 
fvinna, hvarigenom hans demonftrationer icke 
altid blifvit få intuitiva fom de enh"gt den 
condrudliva methodcn bora, har han icke in- 
låtit hg i någon fulftåndig utredning af före- 
nämnde Probleme; allenail: i 17 Propofition 
af forlla boken har han gifvit en anvifning, 
huru man dåraf il^ulie kunna draga nytta vid 
Theorien om apfidernas rorelfe, hvilket åmne 
De La Grange, enligt den af Newton anvifla 
plan, federm.era fulfolgt i Berlinfka Vetenfkaps 
Academiens Nya Handlingar for år 1786". 
Atlkiliige Geometrer af forfta rangen hafva 
genom en dired niethod fokt, at erfåtra hvad 
fom hårutinnan faknas hos Newton, men, 
ehuruvål hvar och en genom en egen metho- 
de kommit til det fokta refultatet, har dock 
ingen , få mycket jag vet, ur blotta proble- 
mets conftrudion hånledt defs momenter. Alla 
hafva folgt den calculatorifka methoden, och 
Newton har på et helt århundrade i detta af- 
feende ånnu icke blifvit completerad. Jag har 
dårfore bjudit til, at igenom en Geometriik 
analyfe utreda de hnfvudfakligafte omilåndig- 
heter af detta ryktbara Probleme , och, for at 
vara få mycket mera fulflåndig, i forbigåen- 
D 5 de 
