^797^ ^a^. Febr. Mar t.- 6i 
antagna tiden fom 2 QN til AB. Således , om 
vår kropp uti punkten A begynte fit fall ifrån 
hvila, och uppå AZ (Fig, 5) fäfom axel up- 
ritas en parabel hvars vertex år A och para- 
meter AB, och fom råkar råta iineen PM i 
N, följer at åfven dä PD altid år=PN, och 
tiden på hvilken vår kropp hunnit ifrån A 
til P til den antagne tiden fom 2 P N til 
AB. 
Om man dåremot antager at den gifna 
kraften foråndras i et omvåndt dupliceradt 
forhållande af diflancerne ifrån en gifven punkt C 
tagen uppå råta lineen AZ, följer at BM år 
en krokiinea fä belk:alfad at PM altid forhål- 
ler fig til AB fom CA^ til CP^ Gor dår- 
fore C til CA fom A C til CP, och åt fam- 
ma led, i hvilken vår kropp dragés, affått 
uppå råta iineen AZ (Fig. 5. 7. 8- 9) etflycke 
AF hvilket har til kr famma forhällande fom 
' kr til AB. Emedan då C Q^: C A = C A: C P, 
följer at rf. C Q^: i. C P = C Q: C P (Maclaun Treat, 
of flux. §. 167); men iCQ^d.AQ , d.CV-d.AF, 
och CQ^:CPn:CA^CP^i=PM:AB, dårfore år 
rf. A(i:rf. AP = PM:AB, och i följe dåraf 
A B.rf. AQ^r=PM.rf.AP, eller rf.(AB. AQ^) 
= rf. (ABMP), och fåledes åfven A B, A Q, 
= ABMP (Macl.Treat. of flux. 24). Men 
emedan AF:^r=År: AB, följer at ^r^-AB. AF; 
dårfore år ^r^± ABMP= AB. AF ± AB. AQ,, 
det 
