-^797^ (^^^^- Febr. Mar t. ?5 
ofrige flockar. Sållan och nåflan endafl: de 
mera åldrige finnas til någon del inuti torna 
och mj oliga. Bladens och hela våxtens il<ap- 
nad år likaledes hos deiTa Lafvar mycken 
forånderlighet underkailad, få val arterna imel- 
lan, fom innom ct och famma fpecies. Som-^ 
ligas blad åro nåflan fom en fnial ilrut långs- 
efter hoprullade, eller med en intryckt får 
rånlade; i kanterna antingen olika och vac- 
kert krufade, eller med finare och grofre, 
kortare eller lå ngrc nar utiirade; fomlige haf- 
va platta, llundom nåflan jembreda eller ock 
lancettlika blad; andre åter hoptryckte, plat- 
tade eller kullrige och ibland nåfian cyiindri- 
fke eller ock kantige. Denna olikhet i bla- 
dens fkapnad har gifvit mig anledning at up- 
ilålla dem i tvånne afdelningar, hvilkas kån- 
neteckn nedanfore finnas utmärkte. I almån- 
het åro bladen merendels mångdelte med djupt 
infkurne och långa, fmala flikar, liknande 
grenar, vanligen mot åndarne fmalare och 
åfven fpitfade, fällan odelte, eller mot andan 
bredare och trubbigc. Hårigenom få de flåfle 
et utfeende, fom genafl faller i ögonen och 
hvari genom de lått nog utmårkas bland ofri- 
ge Bladlafvar. Nåflan alla hafva de en mer 
och mindre bufklik våxt, fom hårror dåraf, 
at flereblad, merendels upråttllående , upkom- 
ma från en och famma anfåfmingspunkt, h vil- 
ka, då de ytterligare utgrena fig, tillkapa en 
liten tufva eller bvifke. Någrc l^omma nåra 
Horn- 
