do ^an. Febr. Ilhrt. 
med den kropparnes egenfkap fom kallas in- 
ertia, och hvilken i följd af det fom år an- 
fordt åfven år gemenfam med all materie. 
Deraf at en kropp har exteniion följer icke, 
at den bor fortfara uti fit flillhets eller rorel- 
fes tilMnd, in til det at den af andra impri- 
merade krafter foranlåtes at ombyta detta fit 
tilftånd; deraf följer icke, at en kropp emot- 
flär ombyte uti fit varande tilftånd och ver- 
kar emot det, fom foker rubba honom utur 
detta tilMnd, hvilket utgör egenfkapen af in- 
crtia. Icke heller kunna de i naturen rådan- 
de, och genom forfarenhetcn beviRa rorelfe- 
iagar, och rorelfers meddelande kroppar imei- 
lan, hånledas af den enda extenfion, hvaraf 
altfå icke år oförmodat, at Cartefius uti defTa 
lagars upgifvande och befkrifvande har be- 
gädt flera felfleg. Då man derfore vil ut- 
märka hvad materie år, bor den kallas en 
varelfe eller eifentia, fom har extenfion impe- 
netrabilitet och inertia. 
§. 7. 
Då vi vilje af de nu belkrifna materiens 
cgenflvaper hånleda de ailmånna fåljderne af 
fluide kroppars verkningar, finna vi, at ehu- 
ru fil godt fom oåndligen fmå de particlar 
åro af hvilka fluide kroppar åro fammanfatte, 
egenllvapen af inertia åndå icke ifrån dem kan 
flNiljas. Emedan nämligen inertia derigenom 
tilhorer materien, a t den år materie. följer 
der- 
