1 8 ^7i?7. ^^cm. Febr. Mar t. 
extenfion åfven år impcnetrabel , om hvilken 
egcnfkaps belkafFenhet förut år talat, fåfom 
ock at den har egenfkap af den fä kallade 
defs inertia. Til det fom förut år nåmndt om 
materiens impenetrabilitet kan låggas , at den 
år gemenfam med alla kroppar, antingen de 
åro tunga eller låtta, härda eller mjuka, hvar- 
af följer at denna egenfkap icke år underka- 
flad ombytlighet af at kunna intenderas eller 
remitteras, och at den fäledes horer til mate- 
riens effentia. Materiens inertia år en fädan 
defs egenfkap, igenom hvilken den har en 
benägenhet at fårblifva uti fit antingen flill- 
hets eller rorelfes tilftånd pä det fått, at den 
icke utan andra och ntom hånne varande 
krafters verkan kan rubbas ifrån denna ftill- 
het eller rörelfe. Hvad denna materiens egen- 
fl^ap vidare angår kan märkas, at den år 
proportionel emot materiens quantitet i hvar 
och en kropp. Emedan den famma nämligen 
år i hvarje den minfla partikel af kroppar, 
fä år den i anfeende til en af fädane particlar 
fammanfatt kropp icke annat än fumman af 
alla defs particlars inertia, hvilken funmia 
fäledes utgör hela kroppens inertia. Kroppars 
inertia bortblandas orått af några philofo]:)her 
med det de kalla en kropps hidijferentia til 
flillhet eller rorelfc, hvilket icke utmärker 
annat än möjligheten i en kropp at vara an- 
tingen i flillhet eller rorelfe, emedan materien 
icke kan undergå någon förändring ifrån flill- 
het 
