104 ^^97^ ^P^' ^^^h 
fått ilipades och polerades. Det hade alla egen- 
jfkaper och jåmvål fjelfva utfeendet lika med 
Metallen i det undfängne ftycket af vårjklingan. 
Dä aggen var tunn, ville den gjerna lågga fig. 
Man fkulle endaft kunna fåga at tilfatlen af 
Tenn kunnat göras litet florre, eller i mon af 
den åndring ofvanfore gjordes i den funna 
proportionen. Til at ofvertygas det denna 
olikhet icke kommer an på mer ån fagdt år, 
gjordes cn annan blandning af 20 procent 
Tenn och 80 procent Koppar, hvaraf et 
likadant knifblad blef gutet, fom det förra. 
Det var mycket h vitare och härdare , men tillika 
i famma mon llcort, hvarfore det ock af ovar- 
famhet vid flipningen gick tvårt af. Aggen blef 
fä ikarp, at pennor därmed kunde formeras. 
Dock flod den icke långe, emedan fina fkerf- 
vor, vid hvart flvår, brufto dårutur. Når 
Tennet utgör 25 procent af blandningen, blir 
den mera hvit ån rod, famt ganlka Ikor. 
Okas tilfattfen af Tenn til 30 procent och 
dårofver, fliga ock bägge delTa egenfkaper i 
famma forhällande och blandningen blir tjän- 
lig til Tub-fpeglar. I Canon-Metallcn eller Styc- 
kegods utgör Tennet 9 procent och dårofver. 
Til Bronze forfattes Kopparen med omkring 
16 procent Tenn, hvilket dock til betydelig 
del vanligen utbytes med Zink eller Måffing. 
Klåckegods häller merendels 76 procent Kop- 
par, 19 procent Tenn och 5 procent Måfling, 
eller däromkring. 
Hvad 
