bergfka Samiingarne. Det år L. polymor- 
phi egen&ap, at dä han fårfk lågges imellan 
papper, fårga det famma något rodt, men dår- 
före hyfer han likafä litet extrativt färgåmne, 
fom mänga andra våxter de dår fårga pap- 
per och en del fvampar, hvilka vifa blä fårg 
dä de ikåras i luften; hvadan den ock af Bon- 
NET kallas illiifoire. — En liten, men alt for 
vacker och frän de föregående vida fkild for- 
åndring har jag afritad T. XL f. 3. H. Bla- 
den pä denna åro flåta, breda, måft nedlig- 
gande, hår och dår inflvurne med krufade fli- 
kar, upp och ned, vägvis och ät alla leder 
böjde och hvilkas trubbiga ånd^r kantas af 
fmä mjoliga vårtor. Han liknar i fmätt få- 
dant lofverk, fom bildthuggare utfkåra til Or- 
namenter. — En annan nåfian i famma fmak 
forefiålies T. XI. £ 3. N. men flikarne åro pä 
den fmalare och djupare inlkurne. — Bland 
denna Lafs mänggrenige förändringar år den. 
befynnerlig, fom fes tecknad T. XI. f. 3. O; 
hvars bufklika geftalt och mångfaldigt flikade 
och grenade blad gora honom utmärkt. Des 
grenar åro platta, ojämna och nåflan ofver 
alt med et hvitgrätt pulver beflrodde, åfven 
fom desfas fpitfar åro med mjolige hvita Vår- 
tor forfedde. — Annu fingrenigare träffas dock 
underftundom (Se T. XL L 3. P. Q.) och i- 
bland til den grad at grenarne blifva härfina, 
kommandes i detta tilfländ i likheten fä nära 
L. Jiirtus, åfven i anfeende til des flråfva 
U 4 och 
