^797 •> ^89 
bladen eller grenarne åro långre och i propor* 
tion fmalare, famt mot åndarna nåftan härfi- 
na. Däremot komma de til fine våiendteliga- 
fte delar ofverens med Fhyfcire. 
De citerade flållen hos Dillenius och 
MiCHELius tyckas for mycket intråffa med 
L. ikrmentofus at jag ikulle draga i betänkan- 
de anföra dem til detta fpecies. For det of- 
riga får jag åberopa mig, livad jag redan i 
desfe Handlingar fagt om denna Lafs iitfeende 
och egenn<:aper, med det tillagg: at grenarne 
flundom finnas likfom fnodde, befynnerligeii 
Inring L, p Ii ca t as i hvars fållikap han gjer- 
na våxer och at utom fcutellge fom helt och 
hållit felas pä den gifna figuren hafva åfven 
de ytterfla grenarne vid graveringen blifvit for 
korta, ej tilborligen innom h varandra flätade 
och ej få fina de bordt vara i fynnerhet mot 
åndarna, famt at han åfven år funnen växan- 
de få väl på berg fom tråd. 
§. ig. 
Bland utlåndike eller icke ånnu hos ofs 
fundne arter af Elådder - Lafvar kunna räknas ^ 
nämligen : 
Til Forjla Af delning en. 
L, leucomelos Linn. Sy fl. Veg, XIV* p. q6o« ~ 
SvARTZ Obf. Bot. T. XL f 3. bo- 
na Dillen. Hift. Mufc. p. 156. 
T. 21. f. 50* mala ex fpecimine pras- 
morfo. 
K V. A, Bandi. W. Qi/. X L. chrij- 
