3CO i^i^"^, Oä. Nov. Dec. 
något flålle i kammaren, flogo de af och ann 
i buren och få fnart buren opnades, uppfo li- 
te de genaft ftållet dår födan fans. Feltes fö- 
da, togo de båret utur munnen på hvarandra, 
fom ofta fkedde med et enda bår, dock utan 
arghet. Man kunde taga båren emellan fing- 
rarna, at därmed mata dem, utan at de det min- 
fia fkadade fingren. Under det de åto kunde 
man flryka dem på ryggen och rora dem un- 
der vingen, utan at de blcfvo rådde. 
Når foda faknades i buren, flogo de af 
och ann och fkreko til defs de fingo mer. 
Men åtfkillige af dem dodde i burar, fafl 
ån dår feltes hvarken mat eller vatn. For- 
modeligen tåla de ej varma, utan om de ån- 
teligen fkola inftångas, bor det vara i kallt rum 
eller uti buren under öppen himmel , men i fe- 
nare håndelfen åro de utfatte for djur och rof- 
foglar, och nöjet faknas når man icke jåmt får 
hafva dem i ognafigte. De åta allenaft fron 
och käfta bort fkalct med fin långa fmala 
tunga, 
Desfe foglar åro befkrefne uti Linn^i 
Fauna Svecica 224 och Skånfka refa under 
jiamn af Loxia Curviroftra. 
Men fom det år en Svenfk Fogel, tor- 
de det vara låmpeligt at k låda honom nu i 
Svenlk drågt, faftån han varierar mycket til 
lårgen och fom man icke haft tilfålle' at fe 
ho- 
