Jan, ' Febr. Matt. 3-5 
häraf gaf ' med filfverfolution o,oöi lod lona 
cornea. Det fom efter 2:dra sfdunftningen an- 
Iköt var ån gulare och gaf med filfverfola* 
tion 0,0045* Ipd nederflag efter | lod Salpeter. 
Efter 3idje anlkjutningen erhållos criftalier af 
ånnu iiarkare gulhet, af hvilka | lod gaf o^oiy 
Jod filfver-nederHag. Den fida luten var fvart 
brun* 
§.9. 
Det är mårkeligt, at det Salpeter, fom vid 
förfta anlkjutningen erhölls af de ifrån fetma, 
måft renade luterna, vifade genom lilfverfolu- 
tion en ftorre hällt af kokfaltfyra^ ån det fom 
ånnu hade någon fetma qvär. Detta härröret 
formodeligen (få framt icke fetman väller at 
filfver-nederilaget blir loHigare i vatten) af Sal- 
petrets ftorre benägenhet, at fnart anllcjuta, då 
luten är ren 5 hvarigenom det ej få fullkomligen 
kan ikiija fig vid de kokfaltartade partiklarna ^ 
likafom deffe å andra fidan åfven i ymnigare 
mon medfölja j då luten år befvårad af mycken 
fetma, och genom fm feghet hindrar en redig 
criftallifation. Denna olågenhet af en långt 
drifven luttring torde dock ej vara at befara i 
ftortj dår affvalrtingen iket mycket långfamma» 
re och anlkjutningen altid blir redigare. Men 
en fådan ftorre hallt af kokfalt uti det af en 
renare lut anlkutna Salpetret, fom vifar fig en- 
daft, då blott en ringa mångd af kokfaltet 
finnes i luten , 6fverftiger ej |:dels prorCt emot 
Salpetrets vigt. En få obetydelig måogd kok- 
falt torde vid krut-tilverkningen medföra långt 
mindre olågenhet än den minfta fmitta af fetm^i. 
C 2 Dår. 
