Jm^ Febr. Mar t. 67 
imelian en renad, eller en af främmande åmnen 
fmittad, Molybdenkalk få mycket tydeligare 
Ikai bliiva ådagalagd , då utilagen efter hvarde- 
ra hållas emot hvarandra. 
Det fått, Herr Pelletier upgifvit at befria 
Molybdenkalken ifrån fit fvafvel, åger Vifr^vli- 
gen mycken fortjenft. Det år icke koftfamt 
och det går tåmeligen fort. Men om eidgra- 
den råkar någon gång at blifva for fiark, hvii- 
ket år nog fvårt at förekomma^ i fynnerhet i 
en arbetares händer, få lider man forluft på 
Molybdenkalk, fom dels går bort i rok, dels 
tårer fig in i digelen. Den blanka och rilfver« 
lika Molybdenkalk , fom hårvid erhålles, utgör 
åfven gan/ka liten mångd, emot de gula Flores, 
fom vid famma tilfåiie upkomma, och efter 
Herr pELLExiERS eget medgifvande hyfa fmitta 
*af Vitriolsfyra, utan at han anförer något fått, 
at dem dårifrån befria. I det föregående har 
jag ock vifat at åfven de hvitafte Flores åro 
dåraf anftuckne , om ej i deras fammanfåttning , 
dock likväl fäfom utvårtes därvid häftande* Cch 
hvad kan annat väntas, då en mångd Molybdae- 
na ftåndigt ligger vid botten af digelen, hvar- 
ifrån fvafvel-os beflåndigt upftiger til de öfver- 
liggande flores af Molybdenkalken? Jag förfök- 
te förden/kull en gång at reducera fådana gula 
Flores, och erhöll Regulus Molybdeni dåraf, 
fom hvarken för Blåsröret enfam underfökt, el- 
ler i fammanfmåltning med andra Metaller, höll 
de prof, fom jag af en ren Molybdenum åf^ar. 
Jag föreftållte mig at dar ånnu kunde vara, om 
icke en odecomponerad Molybd^na , hvilken 
icke gerna utan af tilfållighet mojeiigen kunnat 
^2 ' med- 
