Apr, Maj, Jun. 
År 178T tien 15 Oclober, då förlofsnings- 
arbetet påkom henne, kallades FJr. EsséN for 
föilia gången, til hennes hjelpande, och tog 
kunlkap om de plågor fom föregått, fa m t fa n n 
vid underiokandet , en hård kropp på högra 
fidan om Huftruns urinrör , hvilken genafi togs 
for en ften : men nu fyntes ej rådligt at göra 
något därvid, i fynnerhet fom den ej tycktes 
fårdeles kunna hindra forlofsningen , hvilkea 
ock famma dag lyckeligen for (ig gick. 
Efter barnfången hade hon val någon lin- 
dring i plågorna, men vatnet kallades dock al- 
drig utan vårk och fvårighet: Hon ville likväl 
ej nu föka däremot någon vidare hjelp. 
o 
Ar 1737 blef hon å nyo hafvande, då 
plågorna åter okades, och hon blef af med 
grus och flera ftenar. 
En månad före Jul, famma år, fick hon rys- 
ningar och feber famt mycken vårk, hvarunder 
hon kånde något fom fonderbraft uti kroppen 
vid uringången 5 då påkallades Hr. EsseN fom 
fann at ftenen funkit utfore anda til yttra (5p- 
ningen af fodflodelarne, hvar bredevid fyntes et 
litet häl af en åttonde del tums långd, hvari- 
genom ftenen med fonde kåndes. Detta hål 
dilarerades dä fnedt upifrån Uretheren ned åt 
fidan af Tuberofitas Ifchii, få tilråckeligen at 
ftenen kunde utdragas. 
Blödningen var obetydelig, och den feber 
fom folgde åfvervanns med vanliga medel. Af- 
foringar nyttjades efter behof^ fåret förbands 
torrt 5 
