194 J'^t* ^^S' Sept. 
Värmda kylvatnet vid utrinnandet hafver, utan 
tvärtom behålla ångorna vid utgången en an- 
fenligen ftörre värme, ån det omkring flytande 
vatnet, få framt ej pipan eller Hangen , fom 
leder dem ^ är ganfka lång. Ty hår fårdelar 
fig all den värme fom ångorna innehade, tillika 
med den värme fom fanns uti kylvatnet, imel- 
lan ångorna och vatnet, til des Iluteligen defla 
båda åmnen, vid utrinnandet, erhålla i det 
nårmafte en och fämma temperatur* Och fom 
koklieta ångor innehålla en flera gånger ft6rre 
mångd värme , ån lika mj^cket kokande vatten^ 
få är klart, at til deras afkylning genom den- 
na tilftållning fordras en ganlka ftor myckenhet 
vatten. 
Fårmonligare år den inrättning, fom af nå- 
gra blifvit brukad, at det kaila vatnet ledes 
genom et rör til botten af Kylfatet, medan det 
upvårmda vatnet ifrån den ofra delen utrinner. 
Ty icke allenaft pipän meddelar åt vatnet, vid 
des ofverfta del, den måfla hetta, utan det 
varma vatnet, fåfom lättare, åf ock benäget at 
intaga det åfverfta rummet. Likväl, då Kyifa- 
ten hafva den fkapnad, fom män hittils allmänt 
räknat for förmonligaft, at de åro mycket vida 
och rymligå, få fprider fig ock värmen ofver 
alt uti vatnet, få at fkilnaden i temperaturer- 
na ej blifver mycket ftor: och vatnet vinner 
vid botten redan mer än medelvarme, innan 
det vid ofrä ytan til en betydlig grad kan up- 
hettasj hvarfore åfven här ganika mycket vat- 
ten erfordras , om man Ikall undvika den olä- 
genhet, at en betydande del Bränvin vid ut- 
finnandet utur pipan bortdunftar, 
I äö- 
