1788- F^^^' MarL 7 
ter de Hydrographifke arbeten: men deffe för- 
mente fignaler kommo fnart i tvifvelsmäl, fe- 
cian de vidgades och tiltogo alt mer för at 
iliitligen blifva fammanhångande med fjelfva 
klipporna. Til dello fåkrare uplysning härom 
blef Inflrumentets Tub riktad mot 2:ne landt- 
kånnings-kiippor, vid namn Svenjka fimar ^ be- 
lågne ytterft mot Hafvet, imellan Svenfka Hö- 
gar och Söder-arms Bakar, och hvilka til deras 
utfeende famt befl^afifenhet voro fåkert kånde, 
fåfom kala och flipade af fjelfva Hafs- vågen, 
jämte det et Sjö-fynt vader nu gjorde deffa 
klippor ganfka känbara för blotta ögonen. 
Det drögde ej heller långe förr ån fmä fkug- 
gor, en efter annan, infunno fig här midt öf- 
ver, til mårkelig högd uppe i luften, fom förft 
vidgades til flammor och våxte fedan alt mera 
nedåt, i form af Ritningen Tab, i. Fig. 2. tils 
de flutligen tycktes blifva fammanhångande 
kroppar med deffa klippor, hvilka pä dylikt 
fått fingo utfeende af högfte Bakar eller Co- 
lonner, med nio til tiofald högd mot fjelfva klip- 
porna. Fig. 3» 
Två timmar för fölens nedgång var Håg- 
ringen i lin fuUkomlighet. 
Barometren flod pa 25, 55. 
■ Objeftet hade halfaniian fvenfk mils afPiänd- 
Ögats högd öfver Hafsytan var 56 fot, en- 
ligt afvägningen på SvenO^a Högars Triangels- 
punl;l. För ofrigt, anmärktes härvid: 
At mcråndels alla Objecfer, fingo af Håg- 
ringen lika högd; få at Båken vid Söder-arrns 
udd, ej kunde det ringalk dominera öfver de 
lägfta klippor i iitt granfkap 3 men gjordes flut- 
A 4 ligen 
