14 I78S. ^cin. Febr. Mart. 
jeligt. Hågringar fkuUe dä furft vifa fig närrr.aft 
Klipporna eller Objeftet, och fäiedes få lin til- 
våxt nedifrån up åt, men med fullkomligalie 
vifshet, har jag vid flera tih"äHen fett foriop- 
pet vara tvärt hår emot, och fåledes i likhet 
med den hår redan gjorda befkrifning. Men 
om man forellåiler lig, atupdunftade ångor på en 
aflågsnare kuft, kunde med den omärkligafte 
luftens rorelfe Horifontelt framftrida, flTulle 
val de partiklar, fom i fcigd af defs fpecifiKa 
tyngd intagit (lorita högden , i fpitfade malTor 
kunna framtåga; men då en /Iråle af dylikt 
åmne kommer öfver Klippan, flTulle nödvän- 
digt Hågringens tiivåxt blifva djupare på den 
kant åfvan Klippan hvarifrån ångorna kom.ma. 
I fjelfva Naturen finner man dock gemenligen 
detta tiltagande vara likformigt. Utom defs 
vore omojeligt , at Luften kunde bibehålla 
Lugn, om detta ämne fluille göra en horifon-* 
tel rorelfe, med den fl^yndfamhet , fom mian fer 
hela Kuiler fåttas under Hägring. 
hk. updunftande ångor, fl\ulle icke heller 
viffe Hågringars öfra kant kunna utgöra en fä 
Jkarp och rak Linie. 
Utom defs vet man ju, at Hägringar ofta vi- 
fa fig VLirtid, dS Hafvet ånnu år Is-tåckt, Af 
Herr Niebui-irs Arabifka Rcfa bekräftas äfven, 
at någon fings Hägring intråftar pa ftora Sand- 
hedar, fä val mot Sues vid Ruda Hafvet, fom 
på många andra Hällen 
At 
CaRSt. NiebuhRs Reifcbejchrcihimg lunb Arahien 
Kvpcuh. ly-j^, t. D. p. 2JJ. Kn Arab, den vi lAge 
„på Jangc li.il], tycktes pa (In Kamel, högre An en 
„Kyrka, rida uti fria Luften. Detta var i början 
„for mig cn frhumuiidc fyn. Dock var endaft Stral- 
