1788- Febr. MarL 
nornan, aldrig varit dem fä forundransvårdt, 
fom uti Augufti \månad 1774 ; 
Pä Svenfka Högars Storö, var dä en flor 
famling af Skår^folk , hvilke til ftörre delen 
ännu lefva och bebo äfvannåmnde ort: De Ja- 
go en lang Skär gar dx-ft raska iipreft ur Hafvet, 
Denna Sjö-fyn fingo de fä mycket nog- 
grannare betrakta, fom utfeendet dåraf, var i 
2:nc påföljande dagar lika belländande, under 
vifs Sol-hogd, både for och efter middagen. 
trodde (ig tydligen fe matta Berg och 
Bufflar pa Gunnilas Örars Stränder; och hvar- 
je Land blef nu jämfördt til fitt utfeende med 
andra dem liknande Klippor och Skar, af den 
yttra Stockholms Skärgård. Til ex. den Klip- 
pa, hvarmed Gunnilas Örar började Norr ut, 
var liten, hög och rund, fåfom Trinnkubb i 
Skarfftena Skärgård: därnäll: kom et ftort högt 
Land, h vilket gjorde fmala Sundet med förft- 
nämnde, och liknade Stora Naffa-Bondan i Stor- 
fl^å^^garden : dår §fter föigde en mängd fmå lå- 
ga Klippor: och denna Gunnila Orars Skär- 
gård flutade. Söder ut, med et ftörre Land, fom 
aldeles liknade Svenfl^a Högars Lillo, 
Slutligen, hade Skår-karlarae vid detta til- 
fålle famlat flera CompaiTer på en bergklint, i 
det vidfl^eppeliga hopp, at därigenom kunna 
fåfta Gunnilas Örar; men fom Compafferne 
biifiit fä tätt fammanpackadc, at de, fovllöide 
af hvar annan, ej kunde hålla ftreket, utan 
fvängde af och an, få anfSgs detta för et prof 
af Gunnilas vrede, i lynnerhet fom deisSkfir 
gärd ej ftadnade, men blef genafl; begrafvei). ai 
B 4 , tn 
