?8 1788. ^^77. Febr. Mart. 
fyra, fom i viffa mal likrxar Talgfyra^ i andra 
äter kommer nära intil Myrfyra och Kljölkfy- 
raj men i några omftåncligheter fkiljer fig ifrån 
dem alla och h vilken för dcii orfaken, efter 
fom denfamma därjåmte mycket mindre viiar 
eller ågcr gemenfarnma egenfkaper med någon 
annan bekant fyra, kan mifstånkas tor ?.t \ ara 
en egen och fåiiKild fyra, til des fqken blifver 
fullkomligare utredd. Ehuru jag icke pä nå- 
got fått är intagen for nS.gra nyheter, blott for 
det de åro nyheter, och aldraminfl kan iore- 
taga mig at förfvara Salternes indelning endalt 
och alienafl. i affeende pä den fkapnad de un- 
der anfkjutningen antaga, famt tiliika val vet 
at man redan börjar bhfva befvårad for de njän» 
ga fyror, fom de fenare åren framalPirat, och 
fom ytterligare, från VåxtnKet ifynnerljet, be- 
faras, få har jag dock icke kunnat, ej heller 
kan jag någon tid forma mig at gä iFr?.n Hen 
grundlagen i hela Naturkunnigheten : at aldrig 
foreftälla fig Naturens verkningar, eikr natur- 
liga kroppar, fädana fom i;rian cnfKar eller vil 
inbilla lig at de fkola vara, utan fådana fom 
de verkeligen och altid åro och befinnas. Om 
man ftulle hitta på at decompcnera de öiriga 
Mineral-fyrorna, hvilkas ena enklare beftänds- 
del vore den famme, fom med phiogiflon fun° 
nits utgöra Salt-fyrrn, få kunde man daraf lik^ 
få litet tilvålla lig rättighet at icke vidare göra 
nägon fldlnad dem imellan, fom man därefter, 
|iier ån förut, kan umbära alla delTa fyror, få- 
dana, fom de nu äro och i alla tider varit. Det 
famma förmodar jag öck vara gällande om Växt- 
fyrorna, ånfliont det flujlle medgifvas at de fla- 
(ie af dem, om icke alla, kunna förbytas til 
Socker- 
