fä kallad .^thiöps^ elier ock Cinöber , dä 
-pian åter fedan l3landar denna produft med 
järn-filfpan, Kalk eller Pott-ail^a , och utur ea 
fetört drifver Q\ackfilfret därifrån genom de» 
ftillering. 
Grunden hårtil är af gamrnalt bekant, pch 
ftödjer fig uppa fvaflets närmare gemenfkap 
fiied Tenn och Bly, hvarmed Qv^ickfilfver pf-^ 
ta kan vara fmittadt, famt åfven järn, och de 
andra nyfsnämda tilfatfcF; få, at Syaflet mej 
d^ffa förenar fig med tilhjejp ai hettan, och 
Qyickfilfret, fom d| blir äter uti metalhfk 
form, famt är flygtigt uti eld, går ofver uti 
recipienten , hel rent och fritt för främmande 
inblandning. 
Man har flerg fått at förena Q\ickfilfver 
med 5vafvd, hviika finnas uti många Chymifka. 
böcker,' men vil ^ndaft beOmfva den af 
Herr Scheffer nyttjade niethpden, fgfom dea 
bafta, hvilken endaft hel kortarnärnd uti defs 
Chemifka förelåsningar, utgifne af Hr, Berg man, 
13. 
Herr Scheffer hade endaft til föremål afc 
bereda Cinober, dårföre var det angeläget ta- 
fä mycket SvafveU at alt Qyiokfilfret deraf 
ftulle blifya rsiineraliferadt, och fäledes tog han 
^n deUSvafvel mot 4 delar Qvdckfilfver. Mea 
4^ har endaft |f fråga om, at rafinera Qyick- 
lilfver dymedelrt, at IMlja det ifrån inblandning 
^f fådana främmande metaller, fom hafva ftar^ 
kare förenings-kraft med Svafvel; fa följer åf-n 
ven, a|: man cndart tag^y fa mycket Svafvel, 
fom i det nännafte behöfves til förening m.ed 
^e främmande metallen Det år dock likväl 
ange- 
