^82 1788^ ^iil Ang. Sept, 
kanna, at han fått döden pä handen. På van^ 
magten lölgde, icke långt därefter, kråknin- 
gar och med dem åter vårk i underiifvet, bu= 
kens fucceffiva utfpånning , hetta dåri och 
åndteligen Diarrhée, af hvilka alla han innan 
aftonen blef la fvag,^ at han anam.made Natt- 
varden och beredde lig til döden. Imediertid 
öfverlefde han dock i et fådant tilftånd natten. 
Päröljande morgon^ im.ellan kl. 5 och 6, blei 
jag kallad til honom. Jag fann honom då lig- 
ga utfträckt på ryggen och klaga ofver olidelig 
yårk i buken; denne vara anfenligt updrifven 
och fpand, utan at rodnad, blånad, eller an- 
nan utvärtes väldfamhet, därå förmårktes: an- 
figitt gulblekt och kallfvettigt: Pulfen liten 
och ogement hafiig: andedrågten m.ycket okad^ 
ftinkande och het; hvarjåmte ock kräkningar 
ännu honom äkommo fom oftafl:, hvilka ut- 
tömde en tunn, brun, och med alla m. ark en til 
llark röta förenad vätfka. 
Under fä farliga tihålligheter var icke al 
låfva honom den minfia räddning, eller hjelp. 
På hans enträgna begäran, at få nägot, fom 
kunde lindra den grufveliga fmårtan i under- 
lifvei, förefkrefs honom vål et upmjukande 
omflag dåröfver och Oleöfe Lavemens appli- 
cerades 3 m^n jag mafte ock tillika förkunna 
honom en oundvikelig och fnart påföljande 
död: och denne inträffade ock famma dag, fe- 
dan lifskrafterna mer och mer aftynat, men 
kråkningarne oafbrutit intil fidfta flunden fort- 
farit, kl half 6 e, m. 
Vid kroppens befigtigande och öpnande, 
den 2 Februari om morgonen, berans 1:0 Hela 
underlifvet utftindadt, hårdt och fpåndj, fä- 
fom 
