l86 I78S* ^liL Aug. Sspt 
Om Kopparens ftfvrnaga at fålla Tenn iiU 
ur defs Uplbsning i Fin Jl ens-fyr a ; 
af 
JOHAN GADOLIN. 
Det år bekant at en Metall ej kan uplöfas 
af nägon fyra, innan han förut blifvit för- 
fatt i Kalkform, famt at han (Valjes ifrån up- 
losningen, få fnart han återvinner fitt metalli- 
(l<a lynne; hvilket fker , då en annan metall 
tilfåttes, fom har ftörre benägenhet at antaga 
Kalkform och uplöfas. Man vet äfven at ord- 
ningen, i hvilken metaller formä til metallifk 
form reducera och fålla hvarandra, utur deras 
uplöfningar i fyrpr, år oföränderlig, få val i 
det affeeride at en metall icke pä lika fått äter 
kan fållas af de metaller, fom han nederflagir, 
fom ock at famma ordning äger rum, ehvad 
{yra ock tjent til uplosningen. 
Ehuruvål detta är grundadt på ovederfäge- 
liga rön, fä förekomma dock ftundom phéno- 
mener, fom vid förfta päfeende tyckas llrida 
däremot. Sådan år den inbördes fäUijing, fom 
Tenn och Koppar, i viffa.fall, förorfaka på hvar- 
annans uplöfningar. Koppar uplöft af hvilken 
fyra fom helft, fålles i mecaiun-it lynne dä Tenn 
tilfättes, hvarefter fyran fluteligen innehåller 
Tennet enfamt uplöft. Däremot vifar Handt- 
verkares vanliga erfarenhet, at Tenn verkeli- 
gen folies i metalliO^ form pa Koppar, då båda 
metallerna tillika kokas i Vinftens uplösning: 
hvilken operation de kalla Hvitkohii7ig, 
Så vida Tennet ej kan pä detta fått fållas, 
innan det förut varit uplöft och följakteligea 
beröf- 
