i92 1788. c^ut Alg. Sépt 
Handling omnämnt, kan kopparen hår ej genom 
fm uplöfning verka det MetaiUrka Tennets af- 
ftiljande, 
B) At hvitkohiingen gar vU for fg^ da Kop^ 
^ar jimte Metallifpx Tenn kokar uti en uflojning^ 
där Vinjims -j yr an nc^got rader; jamt at därvid 
endaft cn ringa mängd af det u^lojici Tennet fal- 
hs i ?AstaUiJli form. (5-, g, 9^ 11, 12-) 
Vi . Dä Tennet, i fammä ognablick fom det 
biifvit iiploft^ vidrörer cn. annan Metall, t. ex. 
Koppar, fom har ftark attraction til iVle.tal-ifKt 
Tenn^ fä verkar å ena fidan, denna Kopparens 
attraäion tU den Metaliilka delen af der nar» 
mall Kopparen belägna upl^;fta Tennet, och ä 
andra fidan, de öfriga uplofta Tennpartikiarxias 
benägenhet at ännu förena lig rred den mångd 
af det calcinerande åni net, fom det tii Koppa- 
ren gråntfande Tennet innehåller; en fondiiiig, 
i kraft hvaraf det fillnamiida Tennet i Metal- 
\i\k form fätter fig pä Kopparens yta, m.edan 
det ofriga, fom iitgör ftotfta delen, nndergär 
éri (torre grad af calcination. At detta år ver- 
kéliga tilgångén vid Kopparens hvitkokning 
beftyrkas vidare dåraf^ at 
C) Et fadafit Temictr fällande ej lyckas, d' 
Vinflens - fyran är r,\yckn rädands (lO); cj heller 
dä kon fur tit är mättad f'ied en i ftorre g>'^d ail" 
cinerad Tennkalk (6). 
- I förra fallet år Vinftens-fyrans förmSga at 
angripa Métallifkt Tenn få Ifark, at detta ej kan 
finna rädrum at afftilia lig: och i fenare fallet 
är det calcinerande åmnet i fädan ymnoghet 
HlitädeSj at ingen del ai det ä nyo upiöiia Ten- 
net 
