i'?8§- 193 
net kan blifva af med fit lilla förrSd. Däre- 
einöt finnes: 
D) At Tenm^ fallmng fa Kopparen heforAraT^ 
da Vinfténr--f)/ra nyfs förut iipt^ft tn liten del jdm 
ifrån fttt MetaUjJka tilftand (i6). 
Det nyfs Uplolla Järnet, är riiycket behaget 
at förena fig med det caleinerande åmnet^ ocli 
bidrager fa medeift til Tennets redudion til 
Metaflifla lynne. Vidare mårkeSi 
E) At Tennet uplofi^s j/fnmgärÉ t t^inflen tiler 
defs fyra ^ da en mera calcinerad Tennkalk fornt 
år därmed forcjiad (5, 8*') , men i fj/nnerhet dä Ktip^ 
farkalkm förut ar i Vinfiem - fyran iiploji^ i hvil- 
ket fall den ilagda Metallijka Kopparen ofverära^ 
ger med en fmutfig hijina. (n, 14, 15.} 
Det år en bekant egen(kap höö Mefällér at 
de ofta med (torre begårlighet uplöfas i en fy- 
ra, fedan denna förut förenat fig med en i Ij :- 
gre grad caicinerad Kalk af famma ellef hägon 
annan Metall. Det caleinerande åmhet, iom 
härvid öfverflodar i uplofningenj är benåpcc 
at förena (ig med den ilagda Metallen, och 
gör honom därigenom (kickeligare at uplölas. 
Aldra begårligaft går denna upiofoing för lig^ 
då den förut uplöile Metallen liiitVigQn lem- 
nar hela fitt förråd af det caleinerande ämnets 
och fjelf reduceras til Metaliifk form. Sådant 
rt^er, då Tenn lägges til Koppatens upldfning. 
Men fom den reducerade Kopparen återftåller 
en del af Tennet, fom forttarer at uplöfas af 
Vinftens-fyran, til fitt metailife lynne, p§ fäst 
fom vid B år omtalt, oeh därjämte den ofver- 
fi6aiga Tennkalkenp fom af fyran ej kan håifas 
O uplölt. 
