m i?88. (^uL Jug. SepL 
göra et nytt famhålle. De fmä ungarne fynas 
dä i ytan af eller på Hafsbotten och hvad an- 
nat de fåfta fig til, vägrått gora fig fmå gån- 
gar^ fom med deras utfilande vätfka förbindas 
och tilhärdna^ famt utgör deras andra botten 
eller Rörfåfte. Utur denna botten upför feder- 
tnera, vid tiltagande växt och ftyrka, hvar ock 
en litt eget Rör någorlunda lodrätt. Men fom 
deffa Ror iåtteligen af Hafsvägen eller andra 
ofall fliulle fönderbrytasj dä de utan förbind- 
ning fingo en Itorre längd, fördenfkul förenas 
ofra åndarne tned en ny botten o. f. v. fom 
fram båttre fkal fågas: de fe fäledes ut, liknel- 
fevis at fåga, fåfom tätt fittande ljusformar i 
et ljusbörd eller bänk. 
§* 4. Andre Pipmail<ar börja genaft at gö- 
ra fig liåndiga vågräta gängar i hvarjehanda 
iträcknirtgarj och där de möta hvarandra, up- 
refer endera Pipmafk fin Rörgäng lodrätt up, 
men fom deffa uprätta Rör blifva ganCka korta, 
få behöfva de icke förenas med någon botten. 
En del Pipmailiar följas jämngäende och up- 
förafina Rör fä tätt, at de likfom nyttja h v ars- 
annars Ror til fldljeväggar. Och dä deffe Mafk- 
kräks läge kan pä Hafsbotten vid deras fram- 
födfel vara hvarjehanda och i ätd^illiga fiockar, 
fä fär äfven Rörens ftällning hvarjehanda fkap- 
nad: därföre och når man betraktar dem i fo- 
gelflyckt eller i deras vågrätt genomfkurne plan, 
föreftålla de, likfom fiftkatfar, hvarjehanda 
kädjelika figurer i ätfkilliga rundlar, mångkan- 
ter och kryfs, alt efter den ftällning hvari Krä- 
ken varit eller mött hvarandra. Få fidan be- 
traktade, föreftålla defTa fammanfogade Rör ftun- 
dom hela fidor eller väggar fäfom uprätt ftälda 
