228 1788- ^nl' ^ng. Sqjt. 
pä fått fom i 3. blifvit fagdt, rr.m hiiru cie 
iöljande botnar tilkomma, bliiver fvårare at 
förklara. Det år redäti fagd/t a t botnarne haf= 
va vågrätt genomborade gaiifl^a fina gängar, 
de gröflle ej iiörre åh al et fmalt Svinborit 
kan genomltic!(as ; mycket fa at dem hafva 
öpning in i Rören. Förmodligen tilkomnia 
dock deffe botnar pä det fått, at"h varje Main- 
kråk omgifver öfra ändan at fitt Flor med en 
krants eller krage, at deHe kragar bliiva lören- 
te dar de mötas, och dår tiillutas de lä at de 
fina vågräta gangarrie aldrig ga imeiirn Rör 
och til Rör, emedan de aldrig komina at fvara 
fä rätt emot hvarand-ra. 
§. 10. Siflnamnde förente kragar af iika hö- 
ga Rör, utgöra fålédes tilfamman en botten. 
När Mafkarne åter fcrlånga deras Rör, fordra 
de en ny förbindning, om dé ej lT;oIa afbrytas 
(§• 3-)' ^^^^ därföre tildanas åter en ny botten 
på lika fått. Alla Rör åro vid derss grund- 
eller nedra betten eller fövUa början fmalare^ 
och tiltaga fmaningom i vidd til den 2:dra el- 
ier 3:dje botnen (§. 4.), dä de gernä federmera 
fynas bibehälla deras vidd. De ftä val alla nå- 
gorlunda ratt upp, men åro icke aldeles råte, 
utan hafva dår och hvar en flångning eller 
liten krökning på lig, i fynnerhet den iförån- 
dringen fom har längre atltånd imellan fina 
botnar. En Mafl^boning til c:>:. af foråndfin- 
gen /3), hvars högd år 3 tum, har redan 22 
botnar, dem Rören kunna i en ftråcka gå än- 
da igenom, men de ärp icke hela vågen altid 
genomgångelige. Stundom hinner denna ge- 
nomgångelighet genom 6 botnar, ftundom icke 
längre an til 3:dje botnen, förr än man finner 
