1788^ 0£f. ISfov. Dec. o^tl 
äf drögö§ ej af Mägneten* Ökningen i vigtén 
utgjorde här 14 proCent^ men efter omfmålt- 
ning med Fluffer fteg den endaft til 4I; pro- 
Cent, emedan kornet då vägde 56 als. Det 
var fmidigt, dock härdare än Tenn enfamt. 
Bly 34f afs författes pä lika fått med 8 afs 
Molybdenjord och fmäites med ftybbc. Regu- 
\m var drudg, låt dock något fiiiida fig och 
kunde taljas lamt hade hvit blänk färg^ Den 
vågde endaft 24I äfs, ernedän en höp Bly faft- 
nat i digeiens ojämnheten Omfmålt itiéd fvart 
Flufs och Vinftenj gåf den icke rent korn, 
utan vifade fig fåfom Biya{li:ai fitfande i flaggenj^ 
fem hade vacker grön färg. 
Uppå fint Guld kunde jäg icke märkä at 
Molybdetijorden i fmältningsvägen häde någott 
verkan, hvärken ät ökä eller minfta vi gte il , 
eller eljeft foråndfä des egénfkäper. Ådelforä 
Guld, fom ännU vaf fkort af vidlådande Bly^ 
forbåttrades icke genom fammanfmäitning med 
Molybdenjord^- hvarvid, likafom vid nåft fofe- 
gående och efterföljande forfok, icke någon 
tilfats af kolftybbe eller annat nyttjades. Silf- 
ver befanns vid denna farnrnänfrftältning mer- 
endels altid förlora i vigten^ förmödeligeii ige- 
nom fprittning^ den Molybderi]öfden med iin 
närvaro torde föröka 5^ famt fåledes förörfaka 
åt kornet eitef affvalning fäg ipirigt lit. Imed* 
lertid marktes Silfret, då det för Blasroref én- 
famt fmåkes^ hafva tagit til fig någon främ- 
mande inblandnings fom gjorde det fprittande 
famt fpelande med Regnbågens fårgor. 
Åndteligen företog jag mig at p§ hafd^ en* 
daft med ofverlagdt kolftybbe, reducera Mo-^ 
lybdenjorden enfam^ nlftan pä famma fätt^ fom 
vid 
